Režie:
Juan Carlos TabíoScénář:
Arturo ArangoKamera:
Hans BurmannHrají:
Vladimir Cruz, Thaimí Alvariño, Jorge Perugorría, Antonio Valero, Saturnino García, Jorge Alí, Paula Ali, Alina Rodríguez, Rubén BreñasObsahy(1)
Jsme opravdu schopni rozeznat, co je skutečnost a co sen? Alegorická komedie ze současné Kuby. Autobusové nádraží kdesi mezi Havanou a Santiagem. Dvě desítky cestujících čekají na autobus. Ten však přijede beznadějně přeplněný, a proto jsou nuceni pokusit se opravit náhradní vozidlo, aby se dopravili tam, kam potřebují. Společné problémy je stmelí dohromady, konflikty pomalu mizí a skupina si vytváří jakýsi vlastní mikrokosmos, oddělený od ostatního světa. Příští autobus už najednou není to nejdůležitější, co je spojuje. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (27)
"Ten umí to a ten zas tohle a všichni dohromady udělají moc." ...jenže pak se všichni probudí a vše je při starém... ()
Parta různorodých lidí se chtě nechtě ocitne na autobusovém nádraží čekající na autobus.Některé vykreslení postav skvělé,některé už méně.Přesto je cítit ze snímku celková pohoda a člověku se vlastně i ta změna charakterů zamlouvá.Konec mě tedy spíše naštval.Role slepce už je ohraná,když tušíte..Nevím jestli komedie,spíše romantický nádech,kdy konečně Emilio políbí Jacqueline.70% ()
Mírně satiristická kubánská komedie odehrávající se po celou dobu na jednom nádraží, kde jezdí autobus jednou za uherský rok. Skupinka lidí různorodých charakterů čekají na svůj autobus, přičemž jedna půlka chce jet do Havany a druhá půlka do Santiaga. Postupem času si skupinka na nádraží vytvoří svoji vlastní komunitu a zvelebují nádraží k obrazu svému a žijí spolu v harmonii. Tato idylka se ovšem ukáže, jako společný sen a skupinka se nakonec rozchází, každý svým směrem. Pořadník je chytrou kritikou režimu a podle mě hezky vystihuje charaktery lidí a občas má vtipný ironický nádech. ()
Hodně pěkný film, Několik lidí čekají na autobus a díky tomu, že dlouho čekají se pomalu zbližijí a z nádraží si vybudují svůj ráj, z kterého se nikomu nechce, ale nakonec se bohužel, žádný happyend nekoná. Nejdříve mi ten konec vadil, ale po chvilce uvažování, dam naprosto pasuje, Asi es la vida. Zatím nejlepší kubánský film co jsem viděl. Ps. Po tom jsem jsem strávil 2 měsíce na Kubě mezi Kubánci, tak musím dodat jeden funfact: Kubánci se fakt berou o své místo v autobuse, jako je to ve filmu, doopravdy se mi to nechtělo věřit, ale oni jsou fakt blázní, když je volná sedačka v buse. ()
Nenápadný filmeček, který se velmi nápaditě vybarvil, compañeros :-) Další tentokrát parodické rýpnutí do kubánského režimu, (ne už tak ostré jako ve Fresas y Chocolate, kde se hlavní hrdinové Vladimir Cruz a Jorge Perugorría dříve herecky setkali, přesto zajímavé). (Poznámka pod čarou: sice se to netýká přímo tohoto filmu, ale přijde mi velmi zvláštní, že ve všech kubánských filmech, které u nás běžely, hraje Jorge Perugorría, jejeje) ()
Plejáda figurek a docela potřeštěná záležitost okolo autobusového nádraží a ne(možnosti) se odtamtud dostat. Kuba za mě palec nahoru. ()
Môj prvý kontakt s kubánskou kinematografiou a až na tú romantiku, celkom fajn film. Kto bol na Kube a precestoval ostrov krížom-krážom, určite sa mu bude páčiť a zaspomína na radostné časy naberania miestnych stopárov, ktorí márne čakali na roky nepojazdný autobus. A samozrejme aj na autostop majú Kubánci poradník, ktorý má na starosť špeciálny koordinátor v uniforme. ()
Reklama