Režie:
Mounia MeddourScénář:
Mounia MeddourHudba:
RobHrají:
Lyna Khoudri, Yasin Houicha, Nadia Kaci, Shirine Boutella, Amira Hilda Douaouda, Marwan Zeghbib, Aida Ghechoud, Meriem Medjkrane, Amine Mentseur (více)Obsahy(1)
Alžír, devadesátá léta. Osmnáctiletá studentka Nedjma má zpočátku s kamarádkou Wassilou legraci z plakátů nabádajících ženy, aby chodily zahalené. Netuší, že tento na první pohled neškodný projev náboženského konzervatismu předznamenává mnohem hrůznější události, jež později vyústí až v občanskou válku. Papicha, jak ji známí přezdívají, se však odmítá dát zlomit a s vrozenou tvrdohlavostí bojuje proti ponižování žen vykonávanému ve jménu náboženství. (MFF Karlovy Vary)
(více)Recenze (26)
Společensky angažovaný snímek sleduje rebelii několika alžírských studentek proti útokům konzervativních extrémistických skupin, pošlapávajících ve jménu náboženství svobodná práva žen, které nutí nosit hidžáb a dodržovat náboženské zvyklosti. Živelný a energicky natočený snímek zaplněný přirozenými herečkami vypráví o postavách, které mají rády svou zem a nechtějí ji opustit, a jsou proto nuceny bojovat všemi prostředky proti utlačujícímu a svazujícímu režimu, protože kladení odporu i za cenu případných obětí je nutné k tomu, aby mohla nějaká společenská změna vůbec nastat. Hodnota filmu coby důležitého politického vyjádření je však v tomto případě znatelně vyšší než jeho dějové a vypravěčské kvality. ()
Na programu snad každého ročníku karlovarského festivalu je nějaký film o volnomyšlenkářském člověku, který měl tu smůlu, že se narodil v arabské konzervativní zemi, a který se tamějšímu režimu snaží vzdorovat. Letos to vyšlo na Papichu. Zpracování je velmi kvalitní, ale zároveň je to takový ten film, u nějž je dopředu vše plus mínus jasné. A rovněž je jasné, že za rok tu uvidíme něco velmi podobného. Takže must see ne-e, ale zhlédnutím se nic nezkazí. #KVIFF2019 ()
Istým spôsobom cítim z filmu "Papicha" trošku sklamanie. Nemôžem povedať, že by film nevybudoval atmosféru ohľadom začiatku občianskej vojny v Alžírsku, no na druhú stranu nám ponúka príbeh, ktorý vieme dopredu veľmi jednoducho odhadnúť. A väčšinu vecí čo by sme si predstavili sa skutočne udejú. Prichádzame tak občas o moment prekvapenia. Čo je horšie je ale skutočnosť, že v určitých momentoch nám to aj film dopredu prezradí. Nenechá scénku plynúť tak ako by mala, no miesto toho do nej primieša emotívnu muziku, ktorá nám okamžite hovorí, že o scénku neskôr sa stane niečo, čo bude bolieť. Možno to má pripraviť slabších divákov, ktorí by mohli byť následne šokovaní, no ja by som osobne radšej bol, keby si film nechal nejaké karty na ruke skôr, ako by ich všetky zložil. Miesto toho ich neodohrá úplne ideálne. Naša hlavná hrdinka je postava, ktorú už poznáme. Je tvrdá, nezlomná a robí maximum pre to, aby si udržala čo len zlomky svojej vlastnej slobody. A naivne si predstavuje, že veci budú opäť v poriadku, pričom všetko indikuje presný opak. Myslím si, že jediný moment, ktorý vo filme prišiel neočakávaný je jeho prvá smrť. Nebudem hovoriť kedy ani komu sa to stane, ale to je moment, kedy som povedal: "Vou". Takže to vo mne niečo vyvolalo. Je tu ešte pár dobrých dialógových scénok a priateľstvo medzi dievčatami funguje veľmi dobre. No myslím si, že keby sa našla lepšia cesta na to, ako vyrozprávať tento príbeh, bolo by to zaujímavejšie. Produkcia je skvelá, historicky pôsobí správne, no určite tam bol potenciál na silnejší príbeh. Takže napriek vysokým očakávaniam sa nejedná o aprílový highlight. Odporúčam film vidieť? Áno. Ale som si vedomý, že mohol zo mňa dostať silnejšiu emočnú reakciu. Hodnotenie: B+ ()
Film, pri ktorom vás napadajú tie nahriešnejšie myšlienky. Má papicha niečo s pichaním? Alebo sa to písmenko "ch" číta ako č? Nakoniec sa z toho vykľuje vážna, seriózna a veľmi dramatická záležitosť. Pohľad na to, ako ženy v islamskom svete túžia po slobode, ale sú uviaznuté v stredovekých konvenciách. Je smutné, že práve takýchto tmárov si pod rúškom utečenectva pozývame vo veľkom do Európy. Aj preto film síce ukazuje Alžírsko 90. rokov, vo voľnom preklade to však znamená takmer Francúzsko súčasnosti. Tam sa už blížia časy, kedy sa Aláh akbar stane najliberálnejším slovným spojením. ()
Alžírský snímek Papicha není nic, po čem by se klidně usínalo. Ukazuje svobodně myslící ženy v prostředí, které ženám čím dál více svobodné myšlení zakazuje. I přes všechny děsy, které zobrazuje, je to ale snímek nabitý pozitivní energií a nadějí. ()
Příběh mladé alžírské studentky, která má talent na návrhy a šití oděvů. Chce uspořádat módní přehlídku, nová situace v zemi však nutí ženy se zahalovat a nosit jen fádní černé čádory. Dívka a její spolužačky si přehlídku vynutí, riskují tím však, že se to fanačtí muslimové dozvědí a dívky krutě potrestají. ()
Zaujímavý príbeh na podklade skutočných udalostí, do ktorých sa socialistické Alžírsko koncom roka 1991 ponorilo (a nasledujúcich 10 rokov bola krajina zmietaná v dosť komplikovanej občianskej vojne). Nebudeme si klamať, ale ani pred tým to nebola s Alžírskom až taká sláva, no tento prevrat v nástupe FIS bol skôr skok z kaluže do blata (a keď sa k slovu dostala GIA, tak to už bolo doslova bahno!). Film však zachytáva priamo len nástup FIS v roku 1991. Príbeh s dominantnou Nedjmou a jej kamoškami mal skutočne silnú atmosféru. Alžír sa ocitá na rozcestí a každým dňom sa stupňuje napätie, ktoré tu bolo veľmi dobre vystihnuté najmä Nedjminým vzdorom. K postavám si človek akosi automaticky vytvorí sympatiu, a na konci je človeku smutno, ako sa nástup FIS zvrhol (a to ešte nikto netušil, ako zamieša kartami teroristická GIA). ()
Stačí říci pár hesel a všem je jasné o čem Papicha je a co od ní můžeme očekávat. Alžír, devadesátá léta a vzpurné mládí na pozadí velkých náboženských změn a nepokojů. Šílená doba, šílené místo a také velmi nepříjemná pozici mladých rebelujících dívek. O silné a znepokojivé scény tu není nouze. Těžko se to říká, ale v mých očích je to tak trošku na sílu. Klasická festivalovka se silným námětem a znepokojivým svědectvím z ne úplně radostných dob afrického kontinentu. ()
Nejlepší film MFF Karlovy Vary 2019, který jsem viděla - již od začátku strhující, autentické, skutečné - holky, ani nevíte, jak moc byste si měly vážit toho, že žijete v této republice. Několik scén z uličních útoků mě šokovala a dostalo, jako již dlouho nic. Naprosto to celé táhne a stojí a padá na hlavní představitelce Lyně Khoudri, v jejíž tváři se ve vypjaté scéně skandování v jídelně zračí úplně všechno a které jsem tu opravdovost, nespoutanost a živelnost naprosto věřila - neskutečný talent v této generaci, těším se na ní ve French Dispatch vedle dalšího talenta- Timothée Chalameta ()
Alžírské, silné, ženské, nakazující, islámské, ovládající, vzpurné, nezlomné, kamarádské. Velmi silné drama o skutečných událostech dějících se v Alžírsku v 90. letech. Příběh o náboženském nakazování a ovládání žen. Mladým hrdinkám se příčí nošení burek, zvlášť když jedna z nich ráda šije. Hlavní hrdinka navíc bojuje proti útlaku na základě osobní msty. Sepjatost a přátelství dívek je doslova hmatatelné. Po celou dobu vypjatá situace vyústí v očekávaný a bohužel ničím nepřekvapující závěr. Přesto nehodlají utíkat ze země, kterou milují. Proto bojují. Po svém. ..svoboda.. (KVIFF2019) ()
Papicha ze všeho nejvíc nabízí opravdu silný příběh. Když milujete svoji zemi a ta vás za to nenávidí, není to snadná výchozí pozice. Přesto má smysl zápasit a nevzdávat se. Jestli to něco změní, to už nám Papicha neřekne, přesto diváka zalije energií pro boj za správnou věc. Škoda jen, že snímek občas sklouzne k přílišné předvídatelnosti, přesto se stále drží na špici. ()
Alžír devadesátých let, kdy je krásně názorně vidět jak se ze sekulární společnosti ( v měřítku arabského světa ) po krůčkách ale jistě stává společnost, kde chod určují islamisté - začíná to plakáty, domluvami a pokračuje teroristickými akcemi a vraždami oponentů. Přesně tohle je dokonale ukázané na životě osmnáctileté Nedjmy a jejích kamarádek, které studují, jsou free ,obrážejí discotéky a ty plakáty strhávají. A do toho just chtějí uspořádat módní přehlídku na škole, což je asi to samé jako otevřít strip club v islámském státě. Hodně silný film o střetu svobodomyslného jedince s nekompromisním agresivním fanatismem. Místy je to možná zbytečně natahované, ale dokonalá atmosféra, herecké výkony a autentičnost za pět hvězd. ()
Děj filmu je od začátku předvídatelný, hrdá a nezávislá dívka versus fanatičtí islámisté. Nemohlo to dopadnout dobře ve filmu, ani ve skutečnost. Úzkost z rozdělené společnosti je všudypřítomná. Film vás vtáhne do tohoto nám vzdáleného světa přes dívky, jejichž chování a cíle dokážeme sdílet, protože jsou pro nás samozřejmostí. A to je také síla tohoto snímku. Výborná kamera hudba i herecké výkony. ()
Poněkud exotické Alžírsko, devadesátky, řeklo by se vlastně to je současnost na relativně civilizovaném severu Afriky, ale není to tak docela pravda. Postavení žen v islámských zemích je pro nás (středo)Evropany možná trochu nepochopitelné. Už to tady zaznělo několikrát, ten film je velice barevný, energický, syrový. Za mě dobrý, poctivé čtyři. ()
Člověk se chtě nechtě musí pousmát nad debilitou těchhle náboženských fanatiků. Tohle je takové věčné lidské břímě, které ne a ne vyhnít, jelikož vždy a všude se najdou lidi dost zoufalí/chudí/hloupí a veskrze ubozí aby svoje mrzké choutky a zvrácenou morálku obhajovali nějakou vyšší mocí. Je to samozřejmě strašné a velice, velice smutné, že tato náboženství stále ovládají takové množství států a svazují lidského ducha a osobní svobodu miliard lidí. Bohužel, s tím se zvnějšku moc dělat nedá, leda ukazovat, že to jde líp. Téměř naprosté vymýcení či upostranění křesťanství a ostatních náboženství z naší společnosti a téměř celého evropského kontinentu pokládám za největší úspěch moderní historie. Film je velice zajímavý a působivý. Zároveň ale taky frustrující, depresivní a smutný. Co se týče formy, nekonečné záběry na obličeje zblízka mi dělaly celkem problém a bolely mě z nich brzy oči, jinak jde o celkem zdařilé dílo i z této stránky. Znovu bych se na to nejspíš nepodíval ale na jedno zhlédnutí stojí za rozšíření obzorů. 4/5 ()
Zůstat v zemi, kde vám za to s čím nesouhlasíte hrozí smrt a nevzdat tak s tím boj? A nebo prchnout za lepším zítřkem za hranice? Špičkový film z prostředí Alžírska 90.let. ()
MFF KV 2019: Nádherný snímek, který mi sedl jako ulitý! Úžasně barevný, energický, dojemný, exotický, nepřikrášlený. Nezlomná hlavní hrdinka, která si pro sebe krade celý film. Momenty, u kterých se vám zastaví nejprve dech a pak srdce. Opojná arabská hudba, která násobí vznikající kouzlo. Návrhy šatů, které jsou pro evropské oko neokoukané. Síla přátelství hlavních protagonistek, která přetrvá všechny bolesti. To všechno dohromady a mnohem víc! Jedinečný zážitek z velkého sálu... ()
Asi pred 52 rokmi na korze malého Slovenského mesta s textilnou továrňou sa objavilo 5 žien odetých v krémových hidžáboch. Tri z nich tenké ako laň, keď si odhalili tvar , čo z miestnych nikomu nevadilo, objavila sa nevídaná krása. Doslovne ich každý obdivoval, dokonca niektorí požiadali o autogram. Tie krásky plakali od šťastia, lebo netušili, ako miestni na ich netradičné oblečenie zareagujú. Nikomu ich oblečenie nevadilo. Zaujímal každého ich šarm, krása a radosť. Bolo to niečo neskutočné a nezabudnuteľné. Je nepochopiteľné prečo niekomu vnucujú čo si má na seba dať a úzkoprsé pre tých, ktorí pohŕdajú oblečením, keď netušia aká osobnosť sa za tým skrýva. Smutné, úbohé a choré. Uf, skutočný neskutočný príbeh. Aby sa nejaká okoloidúca opýtala Nedjmy, či má sestru doma a následne do nej napáli guľku, potom si pokojne odcupitá preč, akoby nič. ()
Viděno na MFFKV 2019. Prapiča mne zaujala svým názvem už když jsem procházel program festivalu, a nakonec to byl jeden z mála snímků, na který šlo den před projekcí ještě sehnat lístek. Zřejmě proto, že promítání bylo od 9:00 ráno, a na tak brzkou dobu si většina účastníků festivalu absolutně nevěří.. Papiču hrála popiči zajímavá herečka, takže moje vytoužené očekávání bylo bezezbytku naplněno.. I když vyznění snímku je často depresivní, pod tíhou probíhajících událostí a bezmocí něco s neutěšeným stavem dělat, jedná se o velice zajímavý a osvěžující výlet do Alžíru devadesátých let.. Celý příběh se točí okolo partičky čtyř děvčat, a kluci jsou tam zobrazeni spíš jako zabedněnci zakonzervovaní ve společenských stereotypech. Ale zajímavý je, že ta islámská skupinka vymáhající násilím poslušnost studentek, jsou zase ženy. Vrah jedné z neposlušných děvčat je také žena (čili není to film defaultně o nadřazenosti mužů vymáhajících zákony islámu, což je velký plus filmu). Většina stopáže filmu má charakter intimního rozhovoru dospívajících dívek žijících svůj vlastní svět, a muži jsou ti tvorové žijící mimo jejich bublinu, kteří nemohou nikdy pochopit.. Dá se tedy říct, že je to film cílený spíše na dámské publikum. I přesto, moc se mi to líbilo a rozšířilo mi to obzory. Je v tom krásně vidět, jak islám staví bariéry mezi ženou a mužem. Z frustrace způsobené těmito bariérami vzniká potom to neuvěřitelné násilí. Nedovedu si představit žít s takovými společenskými bariérami mezi mnou a něžným pohlavím. Asi bych taky šel někoho zastřelit. ()
Co to bylo kurva? Jak toto muze mit pres 80 %? Nuda od zacatku do konce. Nevidel jsem v tom nic objevneho, dramatickeho, proste nic. Nema to ani zacatek, ani konec. Nebyt hlavni predstavitelky, tak dam odpad. Jo a jestli je to vo tom, ze Afrikani zdrhaji do Evropy delat bordel, protoze doma ho delat nemuzou, tak to je potom horor, ne drama. A jako tresnicku muzu uvest, ze kdyby hlavni hrdinka mela oboci ala Breznev a frnak ala Bohus, tak to hodnoceni u zdejsich testosteronovych filmofilu klesne pod 60 %. @rip ()
Reklama