Režie:
Karel JanákScénář:
Petr HudskýKamera:
Jan ŠťastnýHudba:
Aleš BřezinaHrají:
Matouš Ruml, Eva Podzimková, Marek Eben, Jakub Prachař, Maroš Kramár, Veronika Freimanová, Martin Myšička, Pavla Tomicová, Ondřej Malý, Peter Kočiš (více)Obsahy(1)
Honza zabije draka a získá princeznu a půl království. A tam, kde jiné pohádky končí, naše začíná. Princezně se totiž obyčejný Honza nelíbí, stejně tak jejím královským rodičům. Neumí se totiž chovat, jeho způsoby vzbuzují všeobecné pohoršení a to není nic proti tomu, když se na zámku objeví jeho rodiče. Princezna si zoufá, král s královnou taky, jenže královský slib je královský slib. Na scénu přichází bývalý princeznin nápadník, panovník sousedního království, sobecký král Egon, který princeznu nechal napospas drakovi. Ta se nechá obelstít jeho výmluvami a odpustí mu. Honza má princeznu upřímně rád a když pochopí, jak je z celé situace nešťastná, svatbu zruší a vrátí se do rodné chalupy. Princezna odjíždí s Egonem do jeho království, jenže tam teprve pozná jeho pravou povahu. Když chce utéct, Egon ji uvězní. Naštěstí se podaří uniknout princezninu rádci, učiteli dvorské etikety rytíři Valeriánovi. Ten věří, že jediný, kdo může princeznu zachránit, je Honza. Dokáže se ale Honza naučit dvorské mravy tak, aby mohl nepozorován vniknout na Egonův zámek a už podruhé princeznu zachránit? To je úkol stejně těžký jako zabít draka, zvláště když Egon nenechal nic náhodě a zatykače na Honzu s Valeriánem visí na každém rohu. Autorem originálního a vtipného scénáře je Petr Hudský, pohádku natočil Karel Janák. V hlavních rolích uvidíme Matouše Rumla jako Honzu, Evu Josefíkovou jako princeznu, Jakuba Prachaře jako krále Egona a Marka Ebena v roli rytíře Valeriána. Pohádka se točila v nádherných lokacích hradu Bouzova a na zámcích Hradec nad Moravicí a Hrádek u Nechanic. (Česká televize)
(více)Videa (2)
Recenze (485)
Zpočátku mi to skoro nepřišlo jako pohádka, spíš jako taková bizarní - a asi už tak miliontá - variace na Shawův Pygmalion, jen moderně genderově otočený, kdy tím buranem je muž, nikoli žena. Teprve v momentě, kdy Egon zavře princeznu u sebe a začne ji nutit k svatbě, mi to konečně začalo připomínat pohádku, a můj zájem na sledovaném ději vzrostl, ale stejně jsem se na konci neubránil pocitu, že kdybych to neviděl, o nic bych nepřišel. Ruml mi pro roli Honzy přišel poněkud starý, Prachař je zde coby Egon pozoruhodně ošklivý, (z nich nejmladší) Josefíková se mi zde snad poprvé moc nelíbila (herecky ani vzhledově), a ten Eben je asi fajn, ale spíš tam hrál sám sebe, a je otázka, nakolik se to dá považovat za dobrý herecký výkon. Největší výhradu bych ale asi měl k těm kostýmům, které mě tam dost zarazily - ne že bych byl nějaký odborník na dějiny módy v českých zemích, jen mi přijde, že minimálně od časů S čerty nejsou žerty se šlechta v českých filmových pohádkách obléká jak na dvoře Ludvíka XIV., a mně to přijde jednak už jako strašné filmové klišé, a jednak sorry, ale Bouzov fakt není Versailles a silně pochybuju, že se kdy v Čechách nosily takové šaty, jaké mají herci v tomto filmu (rád se ovšem nechám vyvést z případného omylu). Takže sice třeba ten Ebenův plášť je skutečně nádherný, ale v českých podmínkách mi přijde silně nepatřičný - jen můj dojem, možná špatný, netuším. ()
Česká verze Shreka, která kupodivu nedopadla tak blbě, jak blbě zní tohle přirovnání. On ten námět sice hrubě rámcuje děj Shreka zhruba od momentu, kdy osvobodí princeznu, leč vtipy si (až na scénu u stolu) jede svoje vlastní a nejsou vůbec tak přiblblý, jak je v posledních letech ve vánočních pohádkách zvykem - dokonce jsou v mnoha případech i poměrně povedený. Díky tomu a díky příjemným hereckým výkonům prakticky všech zúčastněných to docela slušně odsýpá a ČT si tak letos po loňským fiasku může s klidem oddechnout. ()
Očekvávala jsem od pohádky mnohem víc, to přiznávám. Mile mě překvapil Marek Eben. Bylo moc příjemné ho vidět hrát, ale chyběl mu pořádný nahrávač. Pavlína Tomicová a její manžel jsou bezva komickou dvojicí, ale jejich potenciál byl trestuhodně nevyužit. To byla škoda. Nemuselo by přitom jít o něco bláznivého. Princezna byla sympatická. Jakub Prachař mohl být ještě větší zmetek. Sedlo by mu to jako zadek na hrnec. Matouše Rumla Honza působyl jako páté kolo u vozu, jako téměř zbytečná figura. Honza je přece důležitá postava. Na mě to bylo málo datažené. ()
Když je někdo dobrým drakobijcem, nemusí být ještě dobrým chotěm princezny, budoucím králem nebo vládcem poloviny království - bez ohledu jestli je vévoda, velkovévoda, arcivévoda, kníže, velkokníže, okněžněný hrabě. Ale i tak může být sedlák Honza lepší než Egonokracie. Pohádka je to dobře herecký obsazená (hlavně Marek Eben) s náležitou dávkou humoru. ()
Mám z této pohádky podobný pocit jako z Tajemství staré bambitky - originální námět, fajn herecký výběr, narážky na současný svět, ale podobně jako u Bambitky tomu zoufale chybí větší výprava. Hrozně z toho čiší, že jde jen o TV film s nízkým rozpočtem, proto kamera, hudba a vypravování nudí a to je fakt škoda. Velikánská škoda. Takhle to vidím na docela slušnou jednohubku, ale nevím, jestli bych to chtěl vídat častěji. 55% ()
Galerie (79)
Zajímavosti (22)
- Přestože je celá pohádka založena na znalosti dvorní etikety, na první hradní hostině po Honzově příjezdu je jídlo neustále servírováno zprava, místo zleva. (kinoholik)
- Eva Josefíková si zahrála princeznu už v předchozí Janákově pohádce Korunní princ (2015). V obou případech ji měl sežrat drak. V téže pohádce hrála také Veronika Freimanová roli královny, ale zatímco v Princezně a půl království je královna Freimanová matkou princezny Josefíkové, v Korunním princi je coby matka prince (Patrik Děrgel) její budoucí tchyní. (melica)
- „Líbilo se mi, že je to taková klasická pohádka, protože nemám moc rád ty moderní. Jinak je to docela i hezky napsané a má postava se mi velmi líbila,“ uvedl Marek Eben. (SONY_)
Reklama