Režie:
Floyd MutruxScénář:
John KayeKamera:
William A. FrakerHudba:
Kenny VanceHrají:
Tim McIntire, Fran Drescher, Jay Leno, Laraine Newman, Keene Curtis, Larry Hankin, Olivia Barash, Howard Storm, Cameron Crowe, Ira Newborn, Garry Goodrow (více)Obsahy(2)
Film inspirovaný životem rozhlasového moderátora Alana Freeda, který v 50. letech minulého století představil rokenrol dospívajícím posluchačům. A vyvolal kontroverzi: konzervativci ho kritizovali, rasisté nenáviděli a úřady pronásledovaly.
Tato strhující hudební komedie vzdává hold zrodu rokenrolu v pozdních padesátých letech minulého století a klíčové roli rozhlasového moderátora Alana Freeda, který pomohl dostat tenhle nový hudební žánr do módy. Velká část příběhu se soustředí na diskžokejovy odvážné pokusy uspořádat vůbec první živý rokenrolový koncert v brooklynském Paramount Theatre. K tomu se však musel nejprve vypořádat s protesty znepokojených a rozzlobených rodičů, konzervativců i místní policie. Ve filmu se objeví i několik umělců tehdejší doby, včetně Chucka Berryho a Jerryho Lee Lewise. (Cinemax)
(více)Recenze (27)
V podstatě je skoro jedno, o čem ten film je, protože je to o rokenrolu. To skoro samo o sobě stačí, protože ty písně, které zde zazní, jsou naprosto skvělé. Jenže pak je zde ještě příběh muže, který odnesl to, že dal rokenrolu přednost před vším ostatním. Jojo, to byly doby, kdy ještě rokenrol dovedl rozpálit matky do ruda, a to různými způsoby. ()
Tenhle film šel v kinech tuším pod názvem " V zájetí rytmu" a možná, že ani na těch 5* není, ale když já si přesně pamatuju, jak pětihvězdičkové pocity ve mně vyvolal. Byl o obtloustlém proplešlém chlapíkovi, který by ovšem pro rock´n´roll dýchal, pouštěl v rozhlase desky s hudbou, která na tu dobu - v 50tých letech - byla velmi pokroková, téměř nežádoucí, a jejíž propagací si nadělal hodně nepřátel. Kouřil jak fabrika a když mířil do rádia, před vchodem na něj obvykle čekávala vokální skupinka ve snaze ho upoutat svou písní. Film končí velkolepým koncertem, kde se vytáhnou nejen oni černí kluci, ale pokud se pamatuju i Chuck Berry a Jerry Lee Lewis. "......tento příběh je pravdivý a ten muž se jmenoval Alan Freed....". ()
Alan Freed je určitě významnou postavou v hudebním světě. Škoda ale, že celý film je hlavně o obrovském nadšení pro hudbu jako takovou a tak vlastně žije z jednotlivých brutálně hyper nadšených scén, ale ve výsledku v něm nic jinýho není. ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby USA $11,000,000║Tržby Celosvetovo $-║ ()
Doufám, že Kleopatře nebude vadit, když navážu na její komentář. Po opravdu úžasném hudebním zážitku ( koncert ) závěrečné titulky ještě doplnily, že následně byl rock´n´roll zakázán a většina zpěváků zemřela v bídě. ()
Chaos, zmatek, mezi tím vším proplouvá Alan Freed v zajetí rytmu spojeného s výročním koncertem rock-n-rollu a já byla okamžitě s prvníma minutama vhozená do atmosféry 50. let minulého století, navíc s celým kýblem senzační dobové muziky. Obraz sice za moc nestál, ale já to téměř vůbec nevnímala, protože to nadšení se na mě přeneslo, jen když jsem viděla, jak ti černí kluci tu muziku mají v krvi a jak jí prožívají. O Alanovi toho moc nevím, myslím že tady nám ho ukázali trochu přes růžové brýle, ale stejně je škoda, že jeho životní příběh musel skončit právě takhle. A konec s Chuckem a Jerrym byl super parádní. Mně celý film připomněl moje jízdy autem, kdy mám puštěný autorádio a najednou se tam ozve nějaká pecka z padesátých let - okamžitě volume plus vyletí nahoru:-) ()
Je to jeden z veľmi málo filmov, na ktorých som bol v kine asi 10 x .... Bol som pionier a miloval som rock´n´roll. Toto bolo jediný možný oficiálny prienik do úchvatnosti divokého rytmu a odviazanej zábavy americkej hudobnej scény, ktorá mala korene v černošskom blues .... Osobnostiam ako: Elvis Presley, Chuck Berry, Jerry Lee Lewis, či Buddy Holly, môžeme ďakovať, že súčasná hudba je taká aká je... ()
Především plno skvělé pamětnické muziky. Příběh je "opsaný" ze života z počátků nástupu rokenrolu. Má to skvělou atmosféru, kterou nelze než obdivovat. ()
Kvôli poruche na počítači píšem komentáre k viacerým filmom z mojich, rukou písaných, poznámok. Pred chvíľou som napísal o koncerte U2, že nie som fanúšikom skupiny a je to záležitosť generačná. Rovnako generačný je môj príklon k rock and rollu a film o jeho ťažkých a zložitých cestách k uznaniu nemôže odo mňa dostať menej ako štyri hviezdičky. Hudbu konca päťdesiatych rokov a nasledujúcej dekády mám asi zapísanú aj v mojej DNA. Preto bolo pre mňa príťažlivé sledovať príbeh popularizátora rock and rollu Alana Freeda a prekážky, ktoré mu na jeho púti kládla bigotná Amerika. Pre súčasnú mladú generáciu odchovanú klipmi a veľkolepými show so svetelnými a pyrotechnickými efektmi je asi komické sledovať čiernobiele snímky spevákov strnulo stojacich pred mikrofónmi a spievajúcich nádherné melódie. Asi nevedia, že pohyb pred kamerami bol zakázaný a ešte aj pri vystúpení Elvisa Presleyho v Ed Sulivan Show mohli kamery snímať iba hornú polovicu jeho tela, aby to nepobúrilo sviečkové baby. Vrcholom filmu malo byť vystúpenie Chucka Berryho a Jerryho Lee Lewisa, ale pre mňa boli vrcholom filmu záverečné titulky, ktoré stroho oznamovali, ako končia tí, ktorí sa snažia presadiť niečo nové a neobvyklé. ()
Tehdy, ve své době, viděno víckrát, hodnoceno dnes a musím. ()
Perfektní film, atmosféra vás neskutečně vtáhne, ať je vám deset nebo sto let. Takhle to vypadalo, když muziku dělali hlavně nadšenci a pár obchodníků, taky nadšenců. Vždycky, když se dozvím, jak zase nějaký hudební byznysmen vypouští nějakou přiblblou popovou uměle vytvořenou hvězdičku, tak si vzpomenu, co všechno ti nadšenci tehdy dělali, aby mohli zazpívat, pobavit sebe i ostatní, natočit desku. Super hudba a Jerry Lee Lewis a Chuck Berry mě totálně odkráglovali svou energií! Zase jeden film, na který marně čekám a už asi nikdy neuvidím:-( ()
Veľmi jednoduchý dej so žiadnou postavou ktorá by bola viac rozvinutá počas filmu. Pohodový feeling nemožno uprieť a aj kvôli tomu si občas na V zajatí rytmu spomeniem. Pripomínalo mi to trochu Americké graffity ale bez emócií a zaujímavých postáv. ()
Akási pocta človeku, o ktorom som v živote nepočul. Rokenrol v 50. rokoch klátil hitparády a hoci tento hudobný žáner nevyhľadávam, chápem dobové nadšenie. A aj cenzúru. Bolo to vtedy čosi iné, dnes už však táto hudba asi nedokáže oslovovať. To, že je film plný rokenrolovej muziky od rôznych vtedajších skupín sa dalo predpokladať, ale vadilo mi to, že tie pesničky boli veľmi nahlas. Lepšie by bolo ich púšťať ako jemný podmaz, ktorý by nevyrušoval filmové dianie. Taktiež je vo filme množstvo prekrikovania a hádok, ktoré vytvárajú chaos a bordel ako v nejakej lacnej komédii. A nebyť záverečných titulkov, iba ťažko by som film označil za drámu. ()
Potrebujeme nekoho, kdo by nam udaval rytmus....pojd ty, ty mas velky ruce, budes tleskat. Jak je rock and roll nadherny! ()
Hudba je dobrá, ale na ní má tento film zásluhu minimální. Ostatní nestojí za moc. ()
Nemusím psát komentář. Plně se hlásím k tomu,co napsala Kleopatra.Doslova! ()
Rock 'n' roll is here to stay, it will never die! K dokonalosti mi chyběl jen Elvis, ale i tak bych do legendárního motta, které označuje smrt Buddy Hollyho jako "Den, kdy zemřela hudba", přidal ještě den, kdy odešel Alan Freed. ()
Místo American Hot Wax důrazně doporučuju American Graffiti. U toho člověk nedostane epileptický záchvat z neustálého pokřikování na plátně a dostane přitom stejnou porci oldies fláků ze zlatých časů rokenrolu. ()
Ve filmu kromě roknrolu, dýdžeje pouštějící je do éteru, nadšených mladých lidí a písniček nic není.(max.50%) ()
Pro ceskoslovenského totalitou odchovaného filmového diváka bylo naprosto úžasné moci vidět v kinech takový nářez rock´n´rollu. Nic jsme nevěděli o Alanu Freedovi (diskjockey, jenž se dožil pouhých 43 let), ale za způsob, jakým proslavil tento hudební žánr, mu nepochybně patří tento životopisný film. (viděno roku 1981 v brněnském kině Jalta) ()
Reklama