Režie:
Sydney PollackScénář:
Kurt LuedtkeKamera:
David WatkinHudba:
John BarryHrají:
Meryl Streep, Robert Redford, Klaus Maria Brandauer, Michael Kitchen, Malick Bowens, Michael Gough, Suzanna Hamilton, Rachel Kempson, Graham Crowden (více)VOD (3)
Obsahy(1)
Milostný příběh je volnou biografií dánské spisovatelky Karen Blixenové a zachycuje její dlouholetý pobyt v africké Keni. Karen v Dánsku řekne bratrovi svého milence, baronu Broru Blixenovi, že se za něj provdá a dá mu peníze, aby koupil farmu v Africe. Roku 1913 Karen přijíždí do Keni a ve vlaku se poprvé setká s lovcem Denysem Finchem Hattonem. Už v den svatebního obřadu přichází první rozčarování. Bror bez rozloučení odjede na dlouhý lov, a navíc Karen zjistí, že manžel její peníze nepoužil na zřízení chovu krav, ale rozhodl se pěstovat kávu. Karen se seznamuje s prostředím, komunitou bělochů i domorodými vesničany. Při jedné z vyjížděk se opět setká s Denysem, který zasáhne, když je v pustině překvapena lvicí. Krátce nato se Karen od lékaře dozví, že ji manžel nakazil syfilidou. Její stav je natolik vážný, že se musí léčit v Evropě. Do Afriky se vrací až po válce. Keňa Karen stále víc fascinuje. V buši se probouzí její senzitivní duše, která čím dál víc trpí po manželově boku. Není divu, že se zamiluje do nezávislého a svobodomyslného Denyse, se kterým prožije nejkrásnější chvíle svého života. Krátké období štěstí je však vykoupeno tragédií... (TV Nova)
(více)Videa (1)
Recenze (399)
Tak konečně jsem se na tenhle film podíval v klidu, bez plačící mamky a v originále, abych zjistil.... kam že to vlastně John Barry chodil pro své hudební motivy k "Tanci s Vlky". Zašel dokonce tak daleko, že je později použil i v naprosto stejných pasážích - pohled na krajinu, apod.......No ale nechme hudebního puntíčkaření. Film mi svou rozvláčností trochu připomíná "Anglického Pacienta", kterého opravdu moc nemusím, ale tady je to ještě snesitelné. Jako epická romance opravdu není špatný, ale přeci jen asi nejsem ta správná cílová skupina. Zvláště, když si uvědomím, že díky tomuhle snímku se Spielbergova "Purpurová barva" stala jedním z nejsmutnějších Oscarových kandidátů. ()
Strašně nezajímavý a zbytečně dlouhý film, u něhož přesně chápu, proč dostal tolik oscarů. Přiznám svou nevědomost, vůbec jsem netušil, kolik jich ten film dostal a zda vůbec nějakého, ale když jsem slyšel třeba tu hudbu, hned mi bylo jasné, že téhle líbivé a především nekonfliktní záležitosti musí akademici skočit na špek. Nemůžu snímku odepřít dobré momenty, se lvy, s letadlem, s černoušky...ale co měl ten film dál? V čem ční nad ostatními? Během třetí hodiny už jsem pomalu zažíval takový příjemný alibismus, když jsem si říkal: "Ať ten film trvá třeba 10 hodin, mně už je to jedno!", no a v tu chvíli skončil, hurá. Btw. nevím, co by mělo u tohoto snímku vést k pláči, ale to je asi každého věc. ()
Jak český překlad názvu napovídá, jedná se o vzpomínky, tedy o zachycení životních osudů několika postav a ne o ucelený dramatický celek. To však vůbec není ke škodě, protože Vzpomínky na Afirku jsou velice příjemnou a milou záležitostí. Sydney Pollack vytvořil pro filmové plátno Afriku doby, kdy byla ještě panenská, nezkažená a nedotčená genocidami, hladomorem, válkami o nerostné bohatství a tím vším, kvůli čemu ji už dnes nelze považovat za romantické místo. Dokázal skvěle zachytit ducha doby, ve které ještě mohlo být pro bohatšího evropana krásné, zde žít a podařilo se mu to tak dobře, že snad každý musí závidět lety dvojplošníkem nad nedotčenou krajinou. Výraznou složkou jsou také zajímavé diskuze o smyslech vztahů, o tenké hranici mezi nezávislostí a sobectvím, které však nic neřeší a vlastně ani nemohou. Vzpomínky na Afirku jsou vcelku lehkým nenáročným filmem, který ale mohutně potěší a zahřeje. ()
Nikdy v dějinách kinematografie nevděčil celý kontinent, za tak mnohé, tak malé hrstce jednotlivců, jakým byli Sidney Pollack, Robert Redford či Meryl Streepová. Ač s uštěpačným nádechem kolonialismu je tento film jak nádhernou reklamou na africký kontinent, ale i plnokrevnou romantikou. Film nebes se dotýkající. PS: Beru zpět, je to úděsně koloniální, evropocentrická a bělošsky nadřazenecká agitačka. Ale ani tak si nemůžu pomoci. ()
„Měla jsem farmu v Africe na úpatí Ngongského pohoří" tak začíná film (a tuším i kniha), po jehož shlédnutí budete cítit to, co bych rád cítil po každém filmu. Ten pocit si dokážu vybavit i nyní, ale nedokážu jej popsat. Jenže to se cítí pouze u některých snímků. Tento je jedním z nich a je to skutečný klenot. Streepová s Redfordem, dvacátá léta, nádherné Afrika, divukrásná příroda a duši naplňující hudba Johna Barryho. Koncert pro oči i duši. Zde je to na maximální počet hvězdiček bez jakýchkoliv výhrad. ()
Galerie (153)
Zajímavosti (31)
- Hlavní postava, lovec Denys Finch Hatton, byl anglický aristokrat, 2. syn a 3. dítě Henryho Finche Hattona 13th Earl of Winchilsea a Anne "Nan" Codrington, dcery lodního admirála Sira Henryho Codringtona. Denys Finch a dánská baronesa Karen Blixen byli představeni v klubu Muthaiga dne 5. dubna 1918. Brzy poté byl přidělen k vojenské službě v Egyptě. Po jeho návratu do Keni rozvinul blízké přátelství s Karen a jejím švédským manželem, baronem von Blixen-Bror Finecke. Finch opustil Afriku znovu v roce 1920, ale vrátil se v roce 1922,a investoval do společností územního rozvoje. Karen Blixen se později se svým manželem rozvedla, v roce 1925 se Finch Hatton přestěhoval do jejího domu a začal řídit safari pro bohaté turisty. Mezi jeho klienty patřili například Marshall Field a Eduard VIII., princ z Walesu. Podle autorky Mary Lovell si v roce 1930 Finch Hatton začal milostný románek s Beryl Markham, která pracovala jako trenérka závodních koní v Nairobi a okolí. Tento vztah inspiroval Beryl Markham, aby začala s létáním, díky čemuž se později stala známá jako průkopnice létání. (Docflash)
- Malou roli učitele v africké škole hrál Keith Pearson, který byl skutečným učitelem. V té době pracoval v Nairobi Akademii, která sídlila pár metrů od místa natáčení. (jezurka42)
- Ve skutečnosti byla romance Karen Blixen (Meryl Streep) a Denyse (Robert Redford) jiná, než bylo popsáno ve filmu. Potkali se v loveckém klubu, ne na pláni. On poté zmizel na dva roky do Egypta. Film se vůbec nezmiňuje, že Karen potratila jejich společné dítě. Ve skutečnosti se o jeho smrti dozvěděla od přátel v Nairobi. (Kulmon)
Reklama