Epizody(8)
-
Ženich (E01)
-
Před svatbou (E02)
-
Po svatbě (E03)
-
Výročí (E04)
-
Ženich pro tetičku (E05)
-
Škola manželů (E06)
-
Záletník (E07)
-
Dáreček (E08)
Obsahy(2)
Čtyři generace pod jednou střechou, to nevěstí nic dobrého. Obzvlášť když Hanákovi nejsou tak docela normální. Babička píše detektivky, které nikdy nikdo nevydá, maminka Cilka miluje operní árie a tatínka Oldřicha zajímají jen želvy Poldinky. Jejich dcera Pavla vášnivě cvičí jógu, její manžel Petr nejraději čte noviny, jí nebo spí. Nejmladší členové rodiny, kterým nikdo neřekne jinak než raubíři, s rozkoší vymýšlejí lumpárny. A Káča, mladší dcera Cilky a Oldřicha, se chystá jim představit svého nastávajícího Zdeňka… V téhle rodině není nouze o překvapení. Jak to dopadne, když se konečně dostaví toužebně očekávaný malíř? Co způsobí větší rozruch – nečekaná návštěva tetičky, nebo zpráva o miminku? (Česká televize)
(více)Recenze (343)
Naprostá klasika. Lepší herecké složení by si člověk ani nemohl přát. Zvláště pak dvojka Kolářová+Hanzlík mě vždy potěší, ať už hrají v čemkoliv. No a zbytek "rodinky" taky perlil a to pořád. V podstatě tu není žádné slabší místo... nic. Bezchybné, perfektní, zábavné. Mohla bych to vidět pořád a pořád dokola. "Co dělají? - Inventuru. Von ji porád říká: Čípak jsou to nožičky? Čípak jsou to ručičky? Čípak je to ouško. A než to spočítaj, tak jsme tu do půlnoci." .... "Zdeňku, co se nám tu zamykáš? A zvenčí?" ...... "Mami kdybysme snědli okurku, dostali bysme z toho taky holčičku?" A to je pouze námátkově pár těch vtipných skečů či hlášek, na které jsem si vzpomněla. Jedním slovem tento seriál je nezapomenutelný. ()
Želva! Může bejt želva vrah? Sympaticky trhlé příhody jedné sympaticky trhlé rodinky se sympaticky trhlým (a vždy inteligentním) humorem. Scénář naplno využil komediálního potenciálu všech přítomných herců (nejoblíbenější postava - Petr v podání Eduarda Cupáka), včetně těch ve vedlejších rolích (nezapomenutelné kreace veteránů Oldřicha Nového a Jiřiny Šejbalové). Rodinné stříbro českého humoru. 100%. ()
Takovou normální rodinku jsem poprvé viděl v deseti letech a tehdy mi humor v ní provozovaný přišel opravdu vtipný a oslovoval mě. O deset let později jsem už cítil, že někdy balancuje na hranicích trapnosti a místy ji dokonce překračuje. Ve své době to byla určitě komediální bomba, protože následovala hubená 70. léta, kdy se spousta tvůrců musela odmlčet a tvorba upadla do podprůměru. Vedle řady předních komediálních herců přinesl seriál velkou hereckou příležitost Daně Medřické, která toho díky zákazům zase tak moc natočit nestihla. Až do současnosti jde o jeden z nejlepších českých sitkomů, ale to vzhledem k absenci tradice a nepočetnosti původní české tvorby není až taková pocta. Nicméně v porovnání se zahraničním průměrem obstojí určitě se ctí. Celkový dojem 60 %. ()
Tento seriál na mě působí tak trošku záhadně. Hned to vysvětlím. Jde o to, že v podstatě třeba celý rok si na něj ani v náznaku nevzpomenu, jakmile ale spatřím v televizi prvních pár filmových okýnek, naprosto dokonale si mě přiková k obrazovce a nepustí. A já se nevzpouzím. Naopak. Zvláštní... [9/1O] ()
I při vědomí toho, že veškerá tvorba autorky scénáře (včetně této) je prolezlá (až malo) měšťáckými životními hodnotami z pohledu ženského (viz zpodobnění mužských postav, o nichž ve skutečnosti autorka nic neví). Nejvíce se tomuto náhledu vymaňuje v postavě babičky, která díky Marii Rosůlkové získává rysy téměř geniální. Druhou obdivuhodnou postavou (i herecky) je Jiřina Šejbalová, ženského cynismu najdeme obecně dosti poskrovnu. ()
Galerie (75)
Zajímavosti (39)
- Jaromír Hanzlík (Zdeněk Tumlíř) v pořadu Úsměvy (od r. 1997) zavzpomínal, že při natáčení mohli herci volně improvizovat, aby jejich role byly humornější. (Amneris)
- Když je v epizodě zmíněn dopis, který se ztratil a kvůli kterému tetička (Jiřina Šejbalová) nevěděla, že se Zdeněk (Jaromír Hanzlík) žení, je to odkaz na epizodu Před svatbou (1971). (SONY_)
- Když Jaroslav Dudek dostal nabídku točit tento seriál, věděl už z 80 %, kdo v něm bude hrát. Byli to převážně herci z Legendy o zabití (1971), se kterými pracoval a věděl, že to mezi nimi funguje. Ale herce znal samozřejmě také ze svého působení v divadlech. (sator)
Reklama