Jistě, pane ministře - Série 1 (1980) (série)
Obsahy(1)
Základním krédem Sira Humphreyho, nejbližšího spolupracovníka Jima Hackera je, že ani ministr – a už vůbec ne veřejnost! – by nikdy neměli vědět víc, než je nezbytně nutné. Nejde pochopitelně o žádnou kamufláž, ale o zodpovědnou diskrétnost, uplatňovanou v národním zájmu. Zabrání se tím zcela zbytečnému odhalování naprosto oprávněných postupů, jejichž nevhodné zveřejnění by mohlo vážně ohrozit důvěru lidu. Jenomže ani tak zkušený úředník jako je Sir Humphrey někdy nedokáže svého ministra, dychtivého představit se národu v tom nejlepším světle, udržet na uzdě. A když pak k takovému maléru dojde, je dobrá rada víc než drahá... (Česká televize)
(více)Recenze (5)
"Jde o to najít jen tu správnou komisi." A ten závěr je prostě boží. "Služba vlasti už je hold taková." ()
"Princip demokratické odpovědnosti si občas žádá příležitostné lidské oběti." Tak tentokrát i ministerský řidič ví víc než ministr a to už je na pováženou. Ovšem rozbor výborů a rad je dokonalý a já bych se rád stal předsedou Rady pro výkup brambor, neboť pojídáním této komodity jsem se stal velkým odborníkem. Ovšem nejvíc mě pobavilo brilantní zkorumpování bankéře Glazebrooka, odboráře Morgana a bojovníka proti korupci Weisela, při kterém ministr se svým tajemníkem poprvé táhli za stejný konec demagogického lana. ()
Monolog o úloze Británie v evropské integraci je dosti prorocký:) ()
"Proč blábolíte? .. Je to má práce..." ()
To byly ještě doby, kdy chlubit se neúspěšným projektem zavánělo pořádným faux pass. Dnes už se nám ministři projekty, o kterých každý ví, že jsou katastrofální, chlubí celkem běžně a žádné první tajemníky to nijak nevzrušuje. Díl si vybral i pasáže trochu nudnějších vtipů, proto výjimečně o hvězdičku nižší hodnocení. ()
Reklama