Režie:
Lynne RamsayScénář:
Lynne RamsayKamera:
Alwin H. KüchlerHudba:
Rachel PortmanObsahy(1)
James byl svědkem tragické smrti svého kamaráda a dostává se tak pomalu na jednu z hlavních křižovatek života, dětství se mu rychle vzdaluje a k dospělosti má ještě na míle daleko. Hledá se ve společnosti místních teenagerů a snaží se zalíbit starší dívce, ke které chová sobě nepříliš pochopitelné city. Jamesův otec (Tommy Flanagan) žije ve sterotypu se svojí manželkou, synem a dvěma dcerami a pravidelnou dávkou fotbalu s „něčím ostřejším“ v ruce. Lehkou ponurost životních etud dokresluje prostředí domu - sídliště sloužící ze všeho nejvíc jako útočiště krys nebo oblíbený cíl dětských radovánek v podobě hlubokého vodního kanálu. Celý snímek nenásilně popisuje etapy lidského života v nejrůznějších barvách a tvarech s finálním příslibem prosvícenější budoucnosti. (bellica)
(více)Videa (2)
Recenze (18)
Paráda. Citlivé uchopenie všetkých obsiahnutých tém od dospievania až po otázku bývania a sociálny rozmer robí z tohto filmu číre potešenie. K tomu vynikajúca kamera a výborne zvolená hudba hrajúca v tých správnych okamihoch... a čo tu budem písať. Tento film je nutné vidieť. Ak pominiem hollywood, v súčasnosti je čoraz ťažšie nájsť film, ktorý sa bude páčiť väčšine divákov (vrátane tých najbežnejších). Dovolím si tvrdiť, že toto je jeden z nich. A hollywood som malým napísal naschvál :) ()
Krysy, vši, topící se děti, hromady plastových pytlů s odpadky, zvláštní vztah postpubertální holky s ranně pubertálním hochem, opresivní atmosféra bytovek, dusno v rodinných vztazích, pokus vytěsnit pocit viny... Při sledování jsem chvílemi moc nadšený nebyl, film ale má dost silných momentů. Odpůrci artovek by to s tímto snímkem neměli ani zkoušet. ()
Prvotina Lynne Ramsay (We Need to Talk About Kevin, You Were Never Really Here) je na to, aby se to dalo nazvat socíální drama, asi moc observační a temně poetická. Chudá dělnická čtvrť v Glasgowě 70tých let plná odpadků, protože popeláři stávkovali. A mezi nimi se motají děcka, který se většinu času nudí nebo se navzájem šikanují, zatímco jejich rodiče se uchlastávají. Hezky to pracuje s kontrastem zmaru a příležitostných světlých chvil naděje (první dětská láska, sen o stěhování do lepšího), který o to víc vyniknou. ()
Ten ženský pohled na věc jde pořád nějak mimo mě :). Doteď se to nepodařilo Kathryn Bigelow (ikdyž jsem od ní viděl teda jenom dva filmy zatím), Andrea Arnold a její Fish Tank byl sice asi nejblíž mému potěšení, ale taky nic, z čeho bych se posadil na prdel, nebo co by vyvolalo silnější emoce, no a teď ani Lynne Ramsay mě svým Ratcatchrem nijak neuchvátila. Artová dramata mám rád a jejich pomalé vyprávění mi nevadí, ale Ratcatcher se prostě z místa nehnul skoro vůbec, to mi tady vadilo asi nejvíc. Vlastně, ona je to snad jediná věc (ikdyž dost zásadní), co bych filmu vytknul, protože to ostatní je tady řemeslně zvládnuté opravdu dobře, silná atmosféra, bezchybné civilní herecké výkony, super hudba, navíc vždy skvěle načasovaná, prostě režie výborná, ale ten scénář, to je fakt slabina. A závěr, ten byl divnej. Dost divnej. ()
Tohle byl pro mě jeden z těch uvědomovacích filmů při kterým jsem si uvědomil, že některý věci by člověk neměl brát jako samozřejmost a vážit si toho co má ikdyž vždycky může bejt líp, nicméně na druhou stranu ve mě vyvolal brutální vzpomínky na to jak jsme na konci 90. let s mým kamarádem hromotlukem ty krysy několikrát chytali taky.. Britové tyhle syrový dramata umí, filmařsky je to spíš na poctivý 4, ale za tu nostalgii musim dát slabších pět.. ()
Galerie (22)
Photo © Pathé Distribution
![Chytač krys - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/158/804/158804426_9926fa.jpg)
Reklama