Režie:
Antti J. JokinenKamera:
Rauno RonkainenHudba:
Kirka SainioHrají:
Laura Birn, Johannes Holopainen, Pirkko Saisio, Krista Kosonen, Eero Aho, Jarkko Lahti, Saana Koivisto, Jan Korander, Petteri Pennilä, Valentina Kalinina (více)Obsahy(1)
Toužila malovat i žít podle vlastních pravidel... Finsko, 1915. Malířka Helene Schjerfbecková žije na venkově se svou stárnoucí matkou a snaží se vyjít z nevelkých příjmů. Vše změní návštěva renomovaného obchodníka s uměním v doprovodu mladého nadšence do malířství Einara Reutera. Oba jsou z Heleniných vizionářských obrazů uchváceni a brzy je jimi uchváceno i helsinské publikum během souborné výstavy, kterou společně uspořádají. Helene prchavosti slávy nepodléhá, je ale více než ochotna podlehnout vřelé pozornosti mladého Einara... Hvězdně obsazený finský snímek vychází ze skutečných osudů severské průkopnice modernismu v letech 1915–1923. Helene Schjerfbecková se proslavila napříč Evropou svými autoportréty a realistickými vyobrazeními severské krajiny, které byly inspirovány francouzským realismem a často využívaly tvorbu v plein airu. „Začala jsem malovat vlastní portrét, protože model je stále k dispozici“... Její filmový portrét v režii Anttiho Jokinena měl světovou premiéru na MFF v Šanghaji v roce 2020 a v domácích finských kinech se setkal s fenomenálním úspěchem – vidělo ho téměř čtvrt milionu diváků, což představovalo druhou největší návštěvnost roku. Snímku svými virtuózními výkony dominuje trojice severských hvězd – Laura Birnová v titulní roli, Johannes Holopainen jako Einar a Krista Kosonenová jako Helenina přítelkyně Helena „Wester“ Westermarcková. (Česká televize)
(více)Videa (6)
Recenze (17)
Patrím medzi milovníkov umenia a taktiež Fínska, takže som bol na Helene pochopiteľne zvedavý. Táto utiahnutá žena mala pomerne smutný a samotársky život, no napriek tomu, že sa sama tak podceňovala, zaradila sa medzi najslávnejšie fínske maliarky celkovo. Mne osobne sa jej realistické maľby až tak nepáčia, ale v porovnaní s inými jej súčasníkmi to bolo ešte celkom pôsobivé. Čo sa týka filmu, mám pocit, že to bolo až príliš natiahnuté a kľudne by sa to zmestilo aj do 80 minút. Bolo tu množstvo lyrických a hluchých fáz, ktoré spôsobili pomerne strnulé tempo celého filmu. Kvôli tomu, len 3* ()
„Sny utíkají ruku v ruce s časem, s každým krokem dál a dál od nás. Až nadobro zmizí za obzorem. A my zapomeneme. Zapomeneme na to, o co jsme po celý život usilovali. A nakonec nezbývá nic než čistý bílý papír. Pak poznáme extázi.” - Obrazy finské malířky Helene Schjerfbeck jsou hluboké, drásavé a bolestné, plné otevřených ran. Hodně se v nich odrážejí neopětované láskyplné city k mladšímu muži a neutěšený vztah s matkou. Mám ráda pomalu plynoucí, zádumčivé životopisné filmy, které dovedou vzít za srdce. A snímek Helene právě k takovým bezesporu patří. (75%) ()
Tak Finové se tedy ukázali.Dosti těžké téma ale odvedli dobrou práci.Od první minuty do závěrečných titulků jsem seděla a ani nedutala.Helene neměla lehký život.Lehce postižená, na krku starou matku která k ní měla zvláštní, nadřazený vztah.Chvílemi byla k dceři krutá.A Helenina sázka na vztah k mladému Einarovi se ukázala být zničující. ()
Pekný životopisný príbeh približujúci skôr osobnosť fínskej maliarky Helene Schjerfbeckovej ako jej život. V podstate ide o romantický príbeh Heleninej nenaplnenej lásky, ktorý však je len červenou niťou vinúcou sa jej životom v ústraní konzervatívneho fínskeho vidieka. Produkcia je kvalitná a citlivo prekladá dej akoby lyrickými pasážami bez dialógov vyplnené len hudbou, v ktorých môžeme vnímať krásu krajiny, obrazu alebo citové pohnutia hrdinov. Herci hrajú výborne a najmä Laura Birn zvládla výborne náročnú úlohu častokrát vyjadrovať citové rozpoloženie bez slov.. 70% ()
Nádherný film. Výjimečná kamera, která stoprocentně souzní s atmosférou maleb. Každý záběr je uměleckým dílem. Obsažným, teskným. Redukováním barevnosti v interiérech na hnědou, černou a špinavě bílou vyniká každý pramínek světla, který se dere přes záclony, každý plamen svíčky. Hra se světlem v interiéru je neskutečně působivá. Smutek hlavní hrdinky je prostřednictvím věcí, nábytku i oprýskaných dveří přímo hmatatelný. Interiéry bez barvy kontrastují s krajinou, jež je naopak prosluněná, plná lučních květů a rozkvetlých stromů. Pastva pro oči! Laura Birn autentičtější být nemůže. Vnímáme její pochyby, vnitřní nespokojenost, bezradnost ve vyjádření citů. Jak by je také mohla umět vyjádřit, když je sama od matky necítí... A tak se hlavní hrdinka ukotvuje ve věcech praktických, třeba v pravidelném úklidu, který ji ovšem netěší. Kamera velmi často ulpívá na její tváři, protože právě autoportréty a portréty tvořily velkou část ženiny tvorby. Výborně propracovaná postava. Skvěle zahrána. Zvuková stránka (hudba i například zvuk deště) za vizuálem nezaostává. Film mi představil umělkyni, kterou jsem neznala a kterou si určitě vygúglím. ()
Galerie (17)
Zajímavosti (2)
- Film mal premiéru 17. januára 2020. Tri týždne bol najsledovanejším filmom vo Fínsku a za necelé dva týždne od premiéry nazbieral stotisíc divákov. (Arsenal83)
- Počas nakrúcania filmu vyvolala diskusiu skutočnosť, že film sa hrá vo fínčine a nie vo vlastnom materinskom jazyku hlavných postáv, teda švédčine. Pôvodný scenár bol aj napísaný vo švédčine, ale režisér Jokinen to neschválil a rozhodol sa pripraviť vlastný scenár s Markom Leinom vo fínčine. (Arsenal83)
Reklama