Režie:
Zdeněk SmetanaScénář:
Anna JuráskováHudba:
Jaroslav CelbaHrají:
Jiřina BohdalováSérie(3) / Epizody(39)
Obsahy(1)
Animovaná kreslená půvabná pohádka o dvou malých skřítcích Křemílkovi a Vochomůrkovi z pařezové chaloupky ukryté v mechu a kapradí. (Česká televize)
Recenze (131)
Pamatuju si, že tenhle večerníček byl na mě až příliš poetický a umělecký, něco, co jsem tehdá jako malý prostě ocenit nemohl a styl animace nebyl už vůbec moje kafe (teda limonáda). Vše zachraňovala hudba. A protože u večerníčků dávám hodnocení zcela neobjektivně podle mých dětských zážitků a vzpomínek, nemůžu jinak, ale nechci tím srážet jeho kvalitu. ()
Sice jsem to už nějakou dobu neviděl, ale kdykoliv to dávají, tak i to s chutí pustím. Skvělý věčerníček, plný skvělých hlášek: "Vstávej semínko, holala, bude z Tebe fiala....", "Kazbunďáku, nestrkej nám do komína", "Je vosí róóóójeníííí..." a tak dále a tak dále. Zdeněk Smetana byl jeden z nejlepších (a nejzasloužilejších) režisérů animovaných seriálů u nás, Václav Čtvrtek nejlepší tvůrce dětské tvorby pod sluncem a rozmezí hlasových poloh Jiřiny Bohdalové je prostě neodolatelné.... Čistokrevná stovka.... ()
Podobně jako u Rákosníka musím poznamenat, že vhodnost označení tohoto projektu jako ,,pro děti" je přinejmenším sporná. Faktem je, že na rozdíl od žlutozeleného velkopěstitele marihuany zde hlas koresponduje s předávanou hodnotou, tedy vyzdvižením poklidného soužití gejů. Ovšem když už tvůrci chtěli dosáhnout v očích pididiváků takového cíle, měli snad upozadit sexuální motiv! Křemel s Vošomurem sice po většinu epizod neinklinují k mimopartnerským stykům (patrně proto, že pařez je situován na dosti opuštěném místě), ovšem to, že po celý den neopustí svůj postelový úbor, dává dětem jasnou zprávu o jejich fixaci na noční aktivity. S přimhouřením mých křesťanských brejlidel mohu seriál doporučit, ovšem pouze pro starší osmnácti let, zároveň však před bohem sezdané jedince. Jedinou výjimku mohou býti řádně poučení chlapci, kteří poctivě a se zápalem ministrantují, jsou tedy pod bedlivým dohledem statného faráře. ()
I když mně tyhle večerníčky kreslené jedním z našich nejznámnějších a nejoblíbenějších kreslířů panem Zděňkem Smetanou moc nebavili protože dějově pro mně nebyli zajímavé třeba tak jako Hurvínek, tak ale musím uznat i přesto že už tolik na pohádky nekoukám a večerníčky už také skoro vůbec ne jen občas a jen nanejvýš 1 sérii když to srovnám se současnými že i tyhle večerníčky co jsem třeba já moc nemusela jsou krásnější. A at se vám to líbí nebo ne ale paní Bohdalová je paní herečka a dabérka především protože obětovat svůj hlas pro děti na celém světě a i pro vás co si jí nadáváte Bohdalka to by každý neudělal právem se o ní mluví jako o národním Českém pokladu, nejlepší z nejlepších z dob minulých kteří nám předávali kulturu vymírají a až tady nebude ani jeden z nich tak si možná až pak uvědomíte jak jste byli hloupí a pohrdali nad něčím co si to nezasloužilo. ()
u některých večerníčků vůbec není na škodu, kdy je člověk skoukne i jako dospělý. Ono se řekne, skřítkové, a ještě tak neatraktivní (pravda, sice žijou spolu, ale ty řeči o možné čtyřprocentnosti mi přijdou hodně tendenční a ovlivněné současnou dobou), ale v chaloupce se jim dveře netrhnou, v každém druhém díle nějaká dámská, často dlouhodobější návštěva. Jinak samozřejmě Celbova hudba je naprosto dokonalá. Bohdalové skřípavý hlásek jsem ani jako dítě nemusela, ale narozdíl od Rákosníčka ho tady ještě vydržím - ale nesmí předstírat, že zpívá (a bohužel se tam zpívá (kdovíproč) docela dost). ()
Galerie (5)
Photo © Česká televize
![Pohádky z mechu a kapradí - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/000/220/220557_bdcd7c.jpg)
Zajímavosti (9)
- Na podzim roku 2021 byla první původně černobílá série z roku 1968 uvedena v kolorované verzi. (me116)
- Seriál vznikol z nápadu spisovateľa Václava Čtvrtka. (kacer4)
- Jiří Sovák vzpomínal (těžko říct, nakolik v žertu), jak se zrodil pověstný přiškrcený hlásek, který Jiřina Bohdalová propůjčovala Křemílkovi a Vochomůrkovi: "Byl jsem u toho. Točili jsme spolu film Přísně tajné premiéry. Na jedné scéně jsme se nemohli dohodnout. A protože jsme oba vzteklouni, pro ránu nejdeme daleko. Byli jsme spolu někde v roští, Jiřina mi vrazila facku, já ji za odměnu trochu přiškrtil. Frič na nás volal, co je s námi. A ona tím přiškrceným srandovním hláskem volala: 'Macu, my si tady s Jirkou něco vysvětlujeme!' Ta úžasná kombinace něžňoučkého dětského hlásku s hrubým násilím vyzněla nakonec příznivě pro celou československou kulturu. Jiřina si tu mutaci výborně osvojila a výsledek z namluvených pohádek znáte. Ovšem autorem jsem já a k autorství se hrdě hlásím!" (NIRO)
Reklama