Režie:
Martin RittScénář:
Julius J. EpsteinKamera:
John A. AlonzoHudba:
John WilliamsHrají:
Walter Matthau, Carol Burnett, Geraldine Page, Barry Nelson, René Auberjonois, Lee Montgomery, Henry Jones, Kent Smith, Philip Bourneuf, Whit Bissell (více)Obsahy(2)
Líbánky skončily, budeme se brát! ... Partnerské vztahy nebývají vždy jen procházkou růžovým sadem, což platí i v případě svérázné milenecké dvojice Petea a Tillie. Cesty osamělých třicátníků se osudově zkříží na večírku společných známých, kteří jim domluvili schůzku naslepo. Věčný vtipálek s ostrým jazýčkem Pete představuje starého mládence s výstředními projevy, zatímco Tillie působí spíš jako rozvážná žena nad věcí. Mezi nesourodou dvojicí to ale od prvního okamžiku zajiskří a vzájemně se dokáží doplňovat ve slovních hříčkách a roztomilých provokacích mezi mužem a ženou. Po několik schůzkách přerůstá jejich vzájemný vztah ve stav hluboké důvěry a porozumění, který později stvrdí společnou svatbou a narozením milovaného syna Robbieho. Jejich manželství během jedenácti let musí projít mnohými zatěžkávacími zkouškami, protože Pete v sobě nedokáže zapřít pověst notorického sukničkáře. Osud jim ale připraví ještě jednu mnohem těžší ránu, která může znamenat definitní konec jejich manželství. V úsměvném a dojemném příběhu o vývoji jednoho mileneckého vztahu vyniká Walter Matthau a Carol Burnettová, kteří si po zásluze vysloužili hereckou nominaci na Zlatý glóbus. (Česká televize)
(více)Recenze (15)
No konecne pan kverulant alebo aj pan dvojhviezdicka - konkretne Lacike dal 4 hviezdy. A ma pravdu. Skutocne polozabudnuty klenot - tusim to raz islo na akejsi prime, len si nepamatam ani rok, ani datum a Ramzeszial ani cas. Kazdopadne vyborna spolocenska konzervacka, kde exceluje mne sice dost nesmpaticky Walther Matthau /Charley Varrick - viem o koho ide len z toho dovodu, ze hral casto s mojim oblubenym Jackom Lemmonom/ a vyborna Carol Bournett. Aj on aj ona su uz ludia v strednom veku "se vsim vsudy" /sramy na dusi, obavy, tuzby a priania ktorezahaluje mlha a casto sa rozpustia vo vzdzuchoprazdne/ - chemia vsak funguje, dialogy perfektne - uz dlho som nevidel tak kvalitny film : tempo, dialogy, skusena rezia, ani chvilu nudy/. Martin Ritt ako reziser ma tiez nevyvazennu a hodne skacucu filmografiu : na jednej strane fajne filmy ako Noir Edge of the City 1958, Parizske Blues, tento film Pete n Tillie, na druhej strane vyslovene hrozy ako Stanley a Iris 1990, Cross Creek 1983, a ani ta precenovana planoba Molly Maguires 1970 ma teda nijak nenadchla - pozri prislusny komentar : 77 % ()
Pete a Tillie byla zvláštní dvojice. Na rozdíl od České televize si totiž nemyslím, že by divák dostal možnost poznat, kterak jejich vztah přerostl ve stav hluboké důvěry a porozumění. Já viděl jen to, jak spolu spali a jednou si prostě z ničeho nic řekli, že se vezmou. Nepůsobilo to na mě ani tak, že by se kdovíjak milovali. Z toho pak mohly plynout i mnohé problémy v manželství najednou vzniknuvší, ačkoli Pete byl prostě dě.kař. Spojoval je ale syn, který nedostal příliš mnoho času a to je oba paradoxně spojilo, přestože většinou to právě bývá naopak. Je to dojemný film, to bezpochyby. Pro rodiče, kteří se dokáží vcítit pak mnohem víc. ()
Príjemný vzťahový film, ktorí mieša trochu nesúrodý koktail komédie a drámy. Pomerne odbitý začiatok odpichne dvojica Walter Matthau a Carol Burnett suchým humorom a cynickými hláškami. Tie korenia celý vývoj ich vzťahu, keďže je to Peteho hlavná povahová črta. Tillie to však z pozície manželky a matky pociťuje trochu inak a ich postupné odcudzenie sa postupne mení na drámu, ktorú neustále narúšajú Peteho bonmoty. Scenár však túto dramatickú linku dlho nepodporuje a čoskoro sa vráti k zábavným skečom ako je zisťovanie veku Gertrude a vodometový súboj. Celkovo tak film pôsobí nesúrodo a nemastno-neslano, hoci má svetlé momenty. 70% ()
Výstřední mix převážně dialogové romance (?) a decentního hrubiánského humoru, v němž dominuje skvělý Walther Matthau. Tento zapadlý počin však trýzní 2 zásadní nedostatky. Jedním je kupa hluchých míst a rovněž selhává z hlediska emocí, což zapříčinilo, že veškeré osudy postav mi byly absolutně lhostejné a to je u filmu takového žánru celkem průšvih. ()
Viděno v primáckém dabingu (Meduna, Kotrbová). Pocity smíšené, v angličtině musí být Walter úžasný, Burnett k němu působí moc staře (WM byl starší asi o 11 let!). Hodně znát je to v milostné svlékací scéně, to jsem se hodně ošíval. Vtip a to, co tak báječně shrnul kolega Oskar, jde ale celkově do plusu. Trochu bych stříhal, trochu méně melodramatizoval, a byly z toho 4. Dobově cenné. ()
Galerie (43)
Zajímavosti (2)
- Skladateľ John Williams je v titulkoch uvedený ako John T. Williams. Skratkou T označuje prostredné meno Towner. Vo filmoch, kde skladal jazzovú kompozíciu, býva zase podpísaný Johnny Williams, ako si hovoril ešte v časoch, kedy pôsobil čoby jazzový klavirista. V neskorších filmoch ho poznáme už len pod menom John Williams. (ČSFD)
- Soundtrack k filmu vyšiel prvýkrát na CD nosičoch v roku 2017 spolu s hudbou k filmu Stanley a Iris (1990). Teda 45 rokov po premiére filmu, v náklade troch tisícok kusov. (ČSFD)
Reklama