VOD (2)
Obsahy(1)
Odhodlaný padesátník Jaroslav má v životě dvě vášně. Rychlá auta a školní lásku Jitku, která mu po zpackaném manželství vrátila naději a chuť jít dál. Jitka, služebně nejstarší autokrosová řidička v Čechách, by sotva našla lepšího mechanika a kouče, než je Jaroslav. Ten pro ni znovu a znovu staví z ojetin závodní auta a společně doufají ve vítězství. Sportovní klání je jen kulisou pro skutečný „závod života", ve kterém pár zatím nepatřil mezi favority. Frustrace a deziluze minulosti tak mohou nabrat překvapivý směr. Režisér Miro Remo přichází s příběhem z moravsko-slovenského pohraničí, kterému nechybí drama ani humor. (Aerofilms)
(více)Recenze (43)
Nepozeratelné. Primitívny moravák sa celý film len sťažuje. Lebo pištoľ má pri hlave a musí robiť to čo robí. Nie, nebudem sa rozčuľovať ešte aj v komente, dosť som sa narozčuľoval pri pozeraní. Pre mňa je moravčina niečo, cez čo neide vlak. Zvyšok je už len bonus. Super ODPAD! ()
Jeden by neřekl, jak může být prostředí motokrosových závodů současně zajímavou sociální sondou. Moravské jadrné dialekt byl jen třešničkou na dortu. ()
[KVIFF 2021] Trochu jako Dálava, ale nějak jinak. Dokument to je v jistém ohledu velice zábavný. Jenže proč? Kvůli tomu, že se díváme na lidi z okraje společnosti, kteří mají vtipný přízvuk a jsou to tak trochu vidláci? Smějeme se jako ta "privilegovaná" třída někomu hloupějšímu a odhozenějšímu? Já to asi soudit nebudu. U filmu jsem se prostě dost nasmál. I auto tématika se mi dost líbila a hudba k tomu i dopomohla. Jenže už to pak začne být monotónní. Ty samé problémy a karamboly, ta samá hudba, která navíc rve uši. To nakonec z filmu dělá určitý kolovrátek, který vám spíše zadělá na tinitus. Finále filmu ani není moc uspokojivé, protože vám ukáže, že postavy jsou nakonec tak trochu oběti národoveckých bludů a lží, takže vaše poslední sympatie tak trochu opadnou. To nemluvím o nedokončených kapitolách a tématech. Když se ohlédnu za festivalem, tak toto mě alespoň bavilo. Ale o čem to teda jako bylo, tak fakt teda nevím. ()
My se prostě nechceme snažit pochopit lidi, kterýma pohrdáme a se kterýma odmítáme soucítit, protože jsou podle nás hloupí "na základě jakési volby". Minimálně odmítáme přijmout, že k těm fotkám na koncertech "vlasteneckých kapel" a k plackám s přeškrtnutou mešitou vede komplikovaná životní cesta, mnohdy dlážděná pohrdáním nebo jen nepochopením ze strany intelektuální či názorové "elity", kterou si může projít každý druhý soused od vedle, do kterého bychom takovou "blbost" přece nikdy neřekli. Postavit ten film přesně takhle, jak ho Miro Remo odvyprávěl, bylo naprosto klíčové. Nehledě na to, že je to audiovizálně zábavné a protkané perfektními leitmotivy. ()
Dokument je to značne iný. Nič sa nedozvieme, ale vnímame atmosféru a náladu protagonistov a miesta ich výskytu. Jazdia na autäch, alebo len tak hraje hudba a divák iba čumí. Dosť ma to nebavilo. ()
Výborný dokument, který mě "twistem" na konci tak strašně rozčílil, že se mi o něm nechce přemýšlet, natož něco psát. 🚗🚗 80% ()
90% ()
Provedení snaživé a fajn, message dost mimo. ()
Já už nemůžu ty nevíš jak mi je. Mě z toho praskne hercna! ()
Trochu víc než variace na oblíbené téma: Kdo může za můj podělanej život. Jarda chce tvořit něco pozitivního a neutopit se v alkoholu jako táta. Výborně zpracovaný dokument, který dává zapomenout na suchopárnost a působí jako kompletně hraný film. Divák může vstoupit do Jardova světa, do světa někoho, kdo se rozkmotřil s rodinou, protože nejspíš obě strany se zabejčili natolik, že zadupali do země možnost dohody a teď se vláčí po soudech. Přitom na jedné straně, on by stál o hezké vztahy, ale nedokáže překročit svůj horizont. Jak to bylo doopravdy s údajně ukradeným autem těžko říct. Každopádně Jarda neustupuje a pere se nejspíš celkem zbytečně. Uzavírá si tím víru v budoucnost, protože líp už podle něj bylo. Na konci smutná pachuť z toho, že na takto zacyklených lidech si živí kariéru ti, kdo dokážou najít zástupné viníky – viz popěvek od Ortelu. Podobně i Jardova matka – syn nemohl za komunistů na obor, který ho strašně lákal, páč neměl správný původ, ale stejně bylo za komunistů líp. ()
Záhorie z českej strany nesklamalo. Presne takto žijú stovky ľudí a riešenia svojich pokakaných životov hľadajú najčastejšie v extrémistických skupinách.. ()
Jsem rád, že "K oblakům vzhlížíme" má dalšího dokumentárního souputníka a zase to dopadlo na poměry české tvorby výborně. Znovu se ukazuje, že český dokument přeci jen v tomhle soc stavu filmové tvorby dokáže udělat, na rozdíl od filmů, dobrou podívanou. V přímém zápasu dokumentů o životě budget petrollheadů však první jmenovaný o trochu vítězí. To však neznamená, že by Láska pod kapotou nějak extra zklamala. ()
Byli jsme v kině dohromady tři, ale tenhle snímek by měl vidět každý. Dokument, který si svou stavbou, dramaturgií, střihem a hudbou nezadá s hranými filmy. Portrét stárnoucího bílého muže, proti kterému se všichni spikli — vlastní děti, bývalá žena, soudy, úředníci i Pražáci. Jediná meta, kterou ve svém životě má, je postavit závodní vůz, se kterým by jezdil a vyhrával rally. Bohužel je ale součástí celosvětového spiknutí i skutečnost, že má Jaroslav vysoký tlak a problémy se středním uchem, a tak sám nemůže závodit. Proto se nástrojem jeho pofidérních vizí stává přítelkyně Jitka, která trpělivě a zřejmě i láskyplně závodí místo Jardy, ačkoliv opravdové pocity štěstí zřejmě zažívá při úplně jiné zábavě, než jsou karamboly na blátivých tratích. A i když sám Jaroslav uznává, že se jeho život podobá donkichotskému boji s větrnými mlýny, znovu a znovu se vydává do zbytečných bitev a jako Fénix každý den povstává z popela, aby posté svařil karoserii auta a snil o vítězství svého vraku na dalších bezvýznamných regionálních závodech. Hrdinovo pinožení nelibě nese a většinou břitce komentuje jeho matka, ale podobně jako Jardova životní družka či všudypřítomné mouchy nakonec tvoří spíše jen stafáž k bolestínským promluvám zraněného automobilisty, který se zlobí na celý svět, ale nezmůže se na víc než plané spílání ostatním účastníkům silničního provozu. Nadupaný film plný kontrastů, emocí, humoru, akce i existenciální trýzně. ()
Hodnotím spíše jako závažný (?) společenský (nikoliv umělecký) jev. ()
Ven z bubliny. Jen mi vždycky vrtá hlavou, jak to z těch lidí po dobru dostanou. ()
Sociologická sonda do duše automobilového nadšenca v rokoch, ktorý sa postupne vysporadúva so životnými útrapami z minulosti a ktorý hľadá útočisko vo svojej záľube. Tento dokument bol slušne civilný a snažil sa zachytiť realitu takú, aká je. Zároveň opisuje život obyčajných ľudí, ktorí sa snažia nájsť zmysel svojho života. Keby to bolo nakrútené trošku zaujímavejšie, dal by som aj lepšie hodnotenie, ale aj napriek tomu je to slušný nadpriemer. 65 % ()
Zdá se mi to téměř jako apokalyptický dokument, který si vytváří vlastní kategorii. Sonda do obyčejného každodenního života normálních lidí může na první dobrou znít jako klišé, ale ne v tomto podání. Mít to dvojnásobnou stopáž, tak bych velmi lehce nabyl dojmu, že zítra končí svět. Surová hudba a atmosféra k pesimistickému pohledu na svět vyloženě vybízí. Vskutku unikátní zážitek. ()
Za vsechno muze svet a politici 😀 ()
Reklama