Režie:
Jean RollinScénář:
Jean RollinHudba:
Philippe D'AramHrají:
Mike Marshall, Jean-Pierre Bouyxou, Alain Petit, Françoise Blanchard, Jean Cherlian, Carina Barone, Marina Pierro, Fanny MagierObsahy(1)
Po náhodném úniku chemikálií ve sklepení starého zámku přichází opět k životu nedávno zde pohřbená dívka. Znovuoživená Catherine není schopná kontrolovat své vražedné choutky a vyhledává na zámku své oběti. Po setkání se svou přítelkyní z dětství Helenou se jí vrací část vzpomínek. Catherine začíná Helenu využívat jako návnadu pro potenciální oběti. Postupem času si však i Catherine s vracejícím se rozumem začíná uvědomovat ohavnost své existence. (Chatterer)
(více)Recenze (17)
Tento typ hororů moc nemusím. Atmosféru to má sice pořádnou, krvavé scény nejsou špatné, i když je jich dost málo, ale celé se to tak strašně pomalu vleče. Navíc se tu všichni chovají dost divně a logických chyb a blbostí je tu zase nespočet. I přesto jsem se ale nenudil a byl to poměrně příjemně strávený večer. 50% ()
Nijak originální psychologické drama o přátelství dvou dívek-žen, které má trvat až do smrti. Jak se ale ukáže, návrat z říše mrtvých s sebou nese těžké prokletí. Catherine není ani upír, ani zombie, je zkrátka nemrtvá. K přežívání na hranici dvou světů však potřebuje, stejně jako upíři, lidskou krev. Pominu rozličné nelogičnosti - v katakombách hoří pochodně, dva roky mrtvá Catherine vypadá stejně, jako by právě umřela, či její pohřební šat má na začátku v různých záběrech krvavé skvrny na různých, nikoliv stejných! místech. Více mi však vadily televizní kamera, chybějící výtvarná poetika a nulová horrorová atmosféra - nevyužití katakomb, světel a stínů, prostor zámku, chybějící mlha, bouře, temná hudba... Vcelku obstojné byly gore efekty, byť většinou minimalizované na gejzíry krve. Čekal jsem pořádnou dávku svůdné nahoty, jelikož většina žen byla více než pohledná, a smyslnou erotiku - ta se ovšem smrskla na jednu tuctovou scénu na kanapi, která navíc vypadala jako z domácího porna. Prkenné herectví nevadilo, anžto hlavní hrdinka je po smrti a zbytek stejně tvoří oběti.... Škoda, že se Rollin více neodvázal! ()
Jo, tak tohle je jinší kafe, než nedávno viděný Raisins de la mort, tímhle snímkem si mě Jean Rollin opět dostal. Sice nějaké nelogičnosti se najdou, ale tady mě to dá se říct nevadí. Krásné gore scény, smutně napjatá atmosféra jakže to všechno dopadne a nádherné představitelky hlavních rolí - kamarádky na život a na smrt. Moc pěkný prostředí zámečku, kde Catherine obživla, mě úplně pohltilo, jsem tady na ty památky hodně vysazenej. Jediná scéna, která mě pobavila - když na místní tancovačce hraje kapela a ten bubeník je úplně mimo rytmus, he he. Závěrečná žrací scéna je hodně gore a přitom tak smutná. "Slíbili jsme si, že když jedna z nás zemře, tak druhá bez ní žít nebude". Fakt moc pěknej film, kterej mě od začátku zaujal a nepustil mě až do konce! Podobnej film se všemi zmíněnými atributy neznám. Bravo, excelentní výtvor!! ()
Aby jste si nemysleli, že paranormální zombie romance jsou výmyslem třetího tisíciletí. Zde v lehce lesbickém hávu a osmdesátkové atmosféře. Snad by se to dalo přijmout i jako svérázná variace na Lovecraftova Vyděděnce. Problém trochu je, že kromě nahoty a krve pomalu není co hodnotit. Ten rozjezd v kryptě slíbí docela hodně, ale nakonec se na ten slib zapomene a spíše se rozjíždí vztahové zápletky. Ty naštěstí ale nejsou nijak srdíčkovsky přeslazené. 2,5* ()
Pekne krvavé, ale nudné a zdĺhavé podobenstvo jednej dokonalo zachovalej (?) zombie, ktorá sa dostala k životu možno tým najneoriginálnejším spôsobom ( alebo vo svojej dobe najoriginálnejším ? ). Vďaka toxickému odpadu dámy a páni! Rollins je tu opäť v podriemkávajúcom stave a absolútne nevie filmu dodať švih a spád. Záver je však dostatočne silný na to, aby sa snímok vyhrabal zo dna. ()
Galerie (4)
Photo © RTM / Pinnacle
![La Morte vivante - Covery](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/165/858/165858525_dfdd55.jpg)
Reklama