Režie:
Volker SchlöndorffKamera:
Lubomir BakchevHrají:
Marc Barbé, Arielle Dombasle, Jean-Pierre Darroussin, Ulrich Matthes, Christopher Buchholz, Jacob Matschenz, Harald Schrott, Thierry Levaret (více)Obsahy(1)
Nacházíme se v roce 1941 ve francouzském internačním táboře, jehož chovanci jsou většinou političtí vězni a zločinci. Když bojovníci odporu – členové komunistické strany – zavraždí německého důstojníka, Hitler nařídí, aby bylo 150 francouzských vězňů popraveno. Jedním z mužů, který má být popraven, je 17letý Guy Môquet, jehož následná smrt se stala symbolem francouzské revolty proti německé okupaci. Jeho dopis na rozloučenou se každoročně čte ve francouzských školách. Snímek rekonstruuje jednotlivé události těsně před atentátem důstojníka až po popravu vězňů. Režisér Volker Schlöndorff zobrazuje tragické události nejen ze strany odsouzených a neúprosně, bez obhajoby poukazuje na slepou poslušnost německých vojáků a jejich nadřízených. (Film Europe)
(více)Videa (1)
Recenze (16)
Dalsi unyly, nudny film z cias druhej svetovej vojny, ktory ma umelu dejovu liniu a spatne herecke vykony. Zobrazenie tragickych udalosti ma sice hodne do seba, ale uz mi to lezie pomaly aj na nervy. Je to ako s holokaustom - je mi luto, co sa stalo asi 5,7 milionom Zidov, ale uz mi zacina vadit glorifikovanie obeti len jedneho holokaustu, zatial co 7 dalsich holokaustov /Kambodza v 70. rokoch, Ukrajina 1932 - 33, Darfur, Rwanda 1994, Vychodny Timor, a samozrejme armensky holokaust 1915, nigerijska Biafra 1967 - 70/ sa trestuhodne prehliada. Asi to bude aj tym, ze sucasne meeeeeedia isto iste nie su v rukach Armenov, Kambodzanov alebo hinduistov, ze jo? 30 % ()
Skvělý film, který by měli vidět naši zarytí antikomunisté. A nebo naše mládež, aby viděla, kdo byl mezi největšími hrdiny odporu proti německému nacismu. Takový film by určitě naše veřejnoprávní televize nevysílala. Francouzští komunisté stáli společně s dalšími skupinami antifašistů a tento film ukazuje, že společně s židy byli těmi, kdo přinesli v boji proti fašismu největší oběti. Vytryskly mi slzy, když se chlapi z internačního tábora loučili a mávali na rozloučenou, zatímco jim ženy zpívaly Internacionálu. Zajisté, atentát na německého důstojníka byl zbytečný a oběti, o nichž je film, do jisté míry také. Uvědomme si současně, že film natočili v dnešní době Francouzi a Němci, u nás je téma komunistického odboje tabu nebo je alespoň zlehčováno. Tím silněji na mě ale uvedení filmu na kanálu Festival zapůsobilo. ()
Áno, hlavná postava a aj tie vedľajšie sú trochu odfláknuté, ale pozitíva tohto filmu vidím inde. Náhľad do rozdielneho premýšľania a pohľadu na vec na nemeckej strane, podrobne zobrazené prípravy mladých nemeckých vojakov na popravy, ktoré neboli ani pre strelcov prechádzkou ružovou záhradou, rozkazy totiž vydávali iní, tí za stolom. Takže žiadna extrémna démonizácia na jednej a heroizácia na druhej strane, tí, ktorí vykonávali atentáti, totiž vystavovali mnoho krajanov nebezpečiu. V televízii je to za štyri, v kine by som určite frflal nad inscenačnosťou diela, podobne, ako pri Deviatom dni. Volker už proste nie je in a na festivaly sa jeho staromódne filmy nehodia. ()
"Ľudia v strane a SS jednoducho nemajú zmysel pre dejiny..." Páčila sa mi rozumná úvaha nemeckých dôstojníkov pôsobiacich vo Francúzku, ktorí si dovolili nesúhlasiť s číslom 150 popravených a zahrávaním sa so sympatiami francúzkeho obyvateľstva. Aspoň takto nejako si predstavujem ukázanie dejín v pravom svetle a z nestranného pohľadu. Boli tu Nemci, ktorí rozkazy vydali, boli tu takí, ktorí ich splnili, ale i takí, ktorí s nimi nesúhlasili. Z tohto pohľadu bol film dôveryhodný a scény rozhovorov na túto tému najlepšie čo film ponúka. Horšie dopadol "súcit" s hlavným predstaviteľom , ktorý zďaleka nedostal toľko priestoru ako si hlavná postava zaslúžia a aj z tohto dôvodu je jeho osud divákovi viacmenej ukradnutý a to je zle. Celý záver je natočený pomerne chladne aj keď z remeselného hľadiska je všetko ako má byť. Film celkovo chladný a bez emócií, takže iba priemer. 60%. ()
Ticho na mori má len skvelý názov, ktorý sa však viac hodí na opravdivý vojnový film, povedzme o námorných bitkách. Tento snímok silne vyznieva ako televízna inscenácia bez emócií. Pokiaľ sa diváka nijakým spôsobom nedotýka poprava 150 ľudí, pokiaľ tam nebol zastrelený váš predok tak je vám tento film absolútne ukradnutý a hlavnú vinu za to nesú impotentní filmári. ()
Galerie (27)
Zajímavosti (1)
- Když němečtí vojáci na pláži započnou hlídku u kulometného hnízda, je v něm vidět kulomet MG-42. Píše se ale říjen 1941. Kulomet MG-42 byl navržen a zařazen do výzbroje až v roce 1942. (bejkovec)
Reklama