Režie:
Volker SchlöndorffKamera:
Lubomir BakchevHrají:
Marc Barbé, Arielle Dombasle, Jean-Pierre Darroussin, Ulrich Matthes, Christopher Buchholz, Jacob Matschenz, Harald Schrott, Thierry Levaret (více)Obsahy(1)
Nacházíme se v roce 1941 ve francouzském internačním táboře, jehož chovanci jsou většinou političtí vězni a zločinci. Když bojovníci odporu – členové komunistické strany – zavraždí německého důstojníka, Hitler nařídí, aby bylo 150 francouzských vězňů popraveno. Jedním z mužů, který má být popraven, je 17letý Guy Môquet, jehož následná smrt se stala symbolem francouzské revolty proti německé okupaci. Jeho dopis na rozloučenou se každoročně čte ve francouzských školách. Snímek rekonstruuje jednotlivé události těsně před atentátem důstojníka až po popravu vězňů. Režisér Volker Schlöndorff zobrazuje tragické události nejen ze strany odsouzených a neúprosně, bez obhajoby poukazuje na slepou poslušnost německých vojáků a jejich nadřízených. (Film Europe)
(více)Videa (1)
Recenze (16)
Téma silné, ale Francouzi ho totálně zkonili. Emoce, které měly přijít ve chvílích, kdy se zajatci dozvěděli o svém osudu, se nedostavily a nedostavila se ani odpovídající atmosféra. To bylo zapříčiněno i tím, že režie nedokázala dostatečně vykreslit charaktery postav, takže divák s odsouzenci nesoucítí. Ani samotná poprava, které byl věnován relativně velký prostor, mě nijak neoslovila. Některé výkřiky popravovaných jako "Ať žije komunistická strana!" nebo "Ať žije svoboda!" mi připadaly až směšné, kor když to třeba srovnám s hrůzu nahánějící exekucí ve filmové Katyni. Nejzajímavěji se mi tak jevila rovina německá, ve které se důstojníci wehrmachtu snažili v zájmu soužití v okupované Francii popravám zabránit. Herecky vyčníval snad jen Ulrich Matthes, ale bohužel nedostal příliš prostoru. Tohle by si zasloužilo důstojnější zpracování. 40% ()
Ticho na mori má len skvelý názov, ktorý sa však viac hodí na opravdivý vojnový film, povedzme o námorných bitkách. Tento snímok silne vyznieva ako televízna inscenácia bez emócií. Pokiaľ sa diváka nijakým spôsobom nedotýka poprava 150 ľudí, pokiaľ tam nebol zastrelený váš predok tak je vám tento film absolútne ukradnutý a hlavnú vinu za to nesú impotentní filmári. ()
Vo filme ide o zoznam, ale nie je to Schindlerov zoznam života. Ide o zoznam smrti, s ktorým nikto nemôže nič urobiť. Prapodivne poslušní francúzski policajti ho slepo dodržia a dokonca nemeckí dôstojníci k nemu majú výhrady. Beh udalostí sa ale nezmení a netreba ani pomyslieť na happy end. Len na silné finále, ktoré zatienilo slabšie momenty zo začiatku filmu. –––– Drahá mamička, brat a otecko. Idem na smrť... –––– Nebuďte otrokom príkazov. Načúvajte svojmu svedomiu. ()
Film z čias nemeckej okupácie Francúzska zobrazujúci udalosť odplaty Nemcov za zabitie ich dôstojníka vo forme popravy 150 francúzskych zajatcov najmä z radov komunistov. Medzi nimi 17 ročného chlapca, ktorého list na rozlúčku sa každoročne číta na francúzskych školách. Žiaľ Schlöndorff na ploche 90 minút asi 50 minút nezáživne naťahuje čas a na miesto toho, aby z figuriek spravil plnohodnotné postavy, tak nepriblíži prakticky nikoho. Tým celý koncept záverečného mechanizmu rekonštrukcie popravy stráca na intenzite, ktorú by získal, ak by bol divák s postavami viac zžitý. ()
Smutný príbeh francúzskej "haydrichjády". Poprava 100 väzňov ako pomsta za vraždu nemeckého dôstojníka obsahuje intímny ponor do posledných hodín odsúdencov sprevádzaný snahou francúzskeho ministra a nemeckých generálov zvrátiť Hitlerov akt pomsty. Komunisti, odbojári, židia, starí, mladí dokonca aj 17 ročný chlapec. Všetci sa musia postaviť pred popravčiu čatu. Produkcia je profesionálna a herci výborní. 70% ()
Galerie (27)
Zajímavosti (1)
- Když němečtí vojáci na pláži započnou hlídku u kulometného hnízda, je v něm vidět kulomet MG-42. Píše se ale říjen 1941. Kulomet MG-42 byl navržen a zařazen do výzbroje až v roce 1942. (bejkovec)
Reklama