Režie:
Damien ChazelleScénář:
Damien ChazelleKamera:
Linus SandgrenHudba:
Justin HurwitzHrají:
Diego Calva, Margot Robbie, Brad Pitt, Jean Smart, Jovan Adepo, Li Jun Li, Lukas Haas, Max Minghella, Tobey Maguire, Olivia Hamilton, P.J. Byrne, Rory Scovel (více)VOD (4)
Obsahy(1)
Tehdy, ve dvacátých letech minulého století, se v pouštním městečku Los Angeles mohlo snadno stát, že jste se na opulentní a divoký filmařský večírek vetřeli jako absolutní nicka a hned následující ráno se stali filmovou hvězdou. Přesně takovou trajektorii nabrala dráha herečky (zatím bez jediné role) Nellie LaRoy (Margot Robbie), která si za poslední prachy koupila hezké šaty a rozhodla se oslnit kohokoliv, kdo by jí dal šanci. Svědkem její strmé kariéry je „holka pro všechno“ Manny Torres (Diego Calva), mexický přistěhovalec, který plní filmovým magnátům i ty nejdivočejší sny (chcete-li mít na večírku živého slona, Manny ho sežene). V rámci svých povinností Manny pečuje i o Jacka Conrada (Brad Pitt), nejslavnějšího herce své doby, který moc dobře ví, jak těžké je se na vrcholu udržet, a který dělá možné i nemožné pro to, aby na něm zůstal. Na obzoru se však rýsuje revoluce, do té doby němé filmy začínají mluvit. Na Hollywood se řítí uragán změny, který mnoho životů, nadějí a tužeb zničí a smete, a jen pár vyvolených vynese nahoru mezi hvězdy. Babylon je multižánrová freska, která nenechá své hrdiny ani diváky vydechnout. Navštěvujeme s nimi dekadentní párty, kde se odehrávají věci, které byste si ani při bohaté fantazii nedokázali představit, pracujeme s nimi, sníme s nimi a snažíme se to celé přežít. (Cinemart)
(více)Recenze (592)
Film roku už v lednu. ()
Šílené vyznání lásky k filmu. Ten druh, kdy máte pocit, že když vyznání neopětujete, můžou se dít vážně špatné věci. Považuji za nesmyl, nejít na film do kina a čekat, že domácí projekce bude případný zážitek z filmu byť jen přibližně suplovat, protože je to jízda. Není dokonalá, určitě ne, je ale pekelně intenzivní a dějí se v ní věci, které se v podobné produkci na plátnech zase jen tak neobjeví. 85% ()
Damien Chazelle je bezpochyby jeden z nejtalentovanějších režisérů současnosti a Babylon to jen dokazuje. Pompézní jízda od začátku do konce, která se místy sice snaží až moc šokovat, ovšem na celkovém dojmu z filmu se to nepodepisuje nijak negativně. No a ta hudba... Justin Hurwitz je šílenec. ()
Tenkrát v Hollywoodu crossover Vlk z Walk Street. Z obou filmů Babylon něco čerpá, ať už nás film vezme retrospektivně do ranných fázi němého, a posléze i zvukového filmu, a divoké hrobeso párty na place, kde mimo Chaplina jak svou holí ukájí barmanskou šlapku, si Lauren s Hardym utahovali svý pidi kohoutky, ale to bysme mírně odbočili. Pokud existuje magie, minimálně teda na ta plátně, tak nás Babylon zatáhne do časů, kdy se skutečně vytvářely dějiny. Opulentní třihodinová jízda horskou dráhou, která mi velké šrámy na duši neudělala, páč nejsem pussy, [stačí se jen podívat do mojí historie prohlížení, to by nedal nikdo..], ale tři hodiny jsou zbytečně moc času, abyste si uvědomili jak Vás ty orgie uzemnily. Herci budou vždy hrát jinou ligu, protože podívejte se, ve všech skvělých filmech se buď vyskytují tyhle jména - Pitt, DiCaprio, Robbie, Maguire, a po novém i Chazzele. Tak nepocházím z dob dávno minulých, a není mi 119 let, ale i já si občas zavzpomínám na časy, kdy to ještě za něco stálo, [hlavně, aby se vrátila doba, kdy v pornu byl i příběh..!]. Víc takových filmů, ale s ubráním plynu tak na trojku, ale doufám, že to zlatého oskara dostane, minimálně za herecké výkony, protože když to porovnám se Štefkem, aka Fabelmenovi, a tento skvost a uvědomění, proč milujeme pohyblivé obrázky, vidím v tom velký rozdíl.. PÍ.S: Aspoň vidíte, že vaše babičky nebyly žádný svatyně! ()
"Pocta filmařině." "Film o lásce k filmu." Já teda asi viděla něco jiného. Já viděla film o narcistních degenerátech, jejichž morálka se v posledním tažení plazí někde u země vedle rozsypaného kokainu a souložících lidí v maskách. Pokud je tohle obraz filmařskýho průmyslu ve 20. a 30. letech 20. století, potom ani ty nejujetější konspirační teorie nepokrývají zrůdnou realitu dnešního Hollywoodu. Přesto tyhle pokřivené přeplacené komedianty stavíme na piedestal a obdivujeme je a napodobujeme. Filmařsky pěkné, kamera skvělá, hudba zvedá ze židle, komedianti hrají jako o život - prostě forma perfektní, plná palba, Oscaři a všechno... Ale ten obsah stojí za starou prdel. Aneb méně slovy to vystihl drahý manžel: "Nahořu huj, ale dole hodně, hooooodně fuj." Ale jako nastavení zrcadla to za mě docela funguje. ()
Totální slátanina, kterou nezachrání hnusácké do očí bijící senzace (moč, kak, blitk, flus, slzy, krev, pot a umělé sperma - ješte chybí šušeň a ušní maz), ani Braďák, ani Margotka, vizuál, hudba, prostě nic. Je vidět, že režisér evidentně nevěděl do poslední chvíle co točí. Pocta Hollywoodu, že se všichni chovají jak retardi a film postrádá jakoukoliv hloubku? Jo jedna scéna je zapamatování hodná a sice když je Bradovi vysvětlováno, že je ztroskotanec a že na jeho nejlepší éru jednou budou pohlížet s úctou a respektem. To je asi tak 2 minutové poselství. To je vše. Ztráta času. ()
Nevím, čím přesně to je, ale když něco vydá Chazelle, je kolem toho vždy poprask. Kritici ho žerou a podle mě jeho tvorba dospěla do fáze, kdy jeho filmy žerou sami sebe. Ještě jsem tomu nepřišel na kloub anebo už je pozdě? Ale stručně k věci: prvních 20 minut je totální cliffhanger, zbytek už pluje jako delfín, který se jednou za čas vynoří pro nadechnutí a to na mě při stopáži třech hodin fungovalo spíš jako waterboarding. Být v kině, možná bych přidal i čtvrtou hvězdu, protože bych si nedovolil 2x usnout, což by ale na objektivitě mého hodnocení vlastně nepřidalo. Navíc scéna s natáčením ve studiu, kde se všichni potí mi velmi nápadně připomněla “Living in oblivion”, což je také óda na filmařinu. Jen přišla o necelých 30 let dřív. ()
Způsob, jakým Chazelle umí koncipovat jednotlivé střihové montáže nebo například celý půlhodinový prolog, je naprosto dechberoucí. Vlastně kompletní úvodní pasáž je možná jednou z nejlepších, které jsem v životě viděl. Necítil jsem sice takovou osudovost a neměl tak rozervaný srdce jako u La La Landu, ale i tak musím uznale pokynout nad tím, jaký má Babylon při svých 3 hodinách stopáže drtivý tempo. Řada devadesátiminutovejch akčňáků by mu mohla závidět. 8+/10 ()
Přidám se k většině - ta stopáž je fakt přepálená. Chtělo to ostřejší nůžky, vynechat pár úplně zbytečných scén (např. hada nebo podzemí s Tobeym) a mohl to být bez váhání film roku. I tak to ale zustává skvělou oslavou hollywoodu a filmařiny jako takové. Nejlepší na tom všem je ústřední trojice - Margot, Diego a Brad a bombastická hudba!! ()
[Text bez explicitních spoilerů – určen však spíš očím s Babylonem seznámeným.] Babylon Damiena Chazella se na první pohled nabízí chápat jako velkolepou oslavu filmu, potažmo kinematografie a Hollywoodu. Avšak jak již mnozí podotkli, óda by to byla přinejmenším hořká, cynická, vzhledem k postoji autora k tragickým osudům některých svých hrdinů – obětí „továrny na sny“. Slzy v posledním záběru však nemusí být (jen) projevem sebe-dojetí nad představou, že každý jsme součástí „něčeho většího“; snad jsou to slzy radosti odrážející pochopení odvěké a věčné cykličnosti módních trendů a slzy nefalšované úlevy, že tento cyklus lze přežít. Babylon od první k poslední scéně prezentuje postupnou proměnu mainstreamového vkusu. Ukazuje pocit úpadku pociťovaný a prožívaný každou generací, mýtus dokonalých, leč časoprostorově vzdálených ideálů (kritička a Proust, Jack Conrad a evropský „high art“), ale také přerod vize hořce dekadentní současnosti ve vzpomínky na sladkou minulost. Dva následující odstavce nastiňují, jak Chazelle modeluje tato témata pomocí dvou uměleckých figur: nadsázky a doslovnosti.__________Nadsazené je v Babylonu vše, nikoli však samoúčelně. Stopáž přesahující tři hodiny a humor, který se mírou fyzična blíží klasickým „cartoons“ (Manny pronásledovaný stávkujícími), mají diváka za vydatné podpory trubek a bubnů přimět film prožívat víc břichem než hlavou. Výstupem primárně není požitek z komplexní znalosti příběhu, ale z jízdy po horské dráze rozmanitých emocí: od závratě a opojení (prolog) přes napětí a vzrušení (první den na place), deziluzi a hrůzu (LAnus) až k finální katarzi. Není nutné přesně vědět, co se stalo v čase mezi jednotlivými tematickými bloky (oddělenými letopočty), někdy dokonce ani není třeba rozlišit skutečnost od halucinace či snu. Nadsazeným pojetím reality, promítajícím se také do uplatnění anachronických prvků (např. chování postav), Chazelle dává najevo nadčasovou platnost svého díla – zkušenost hollywoodských hvězd z přelomu 20. a 30. let minulého století není unikátní. Nadsazený, groteskní humor – komický i hrůzný – má dvě strany: líc ukazuje, že zmíněný pocit úpadku a zmaru lze zpětně brát s nadhledem, zasmát se mu, rub neskrývá ošklivé jizvy minulosti, chvíle, kdy šlo skutečně o život.__________I tragické momenty (předávkování, výheň zvukotěsné kabiny…) nicméně Babylon prezentuje s nadhledem, bez rozpaků a zástěrek – doslovně. Dokonce i úvodní orgastický večírek a pozdní sestup do LAnusu mají cosi společného: byť je jedna sekvence druhé pandánem, obě působí jako situované na divadelním jevišti, kde si (pitvorné) loutky lze alespoň nakrátko prohlédnout. Chazelle nerežíruje Babylon skrze náznaky a tajemství, protože převyprávěna se minulost jeví přehlednou. Na Hollywood nezvykle otevřený je i v pojetí vyměšovacích scén, které však bez problémů obhájí koncept tělesné komedie, výhrady z mé strany směřují naopak k místům, kde je artikulováno zbytečně mnoho – rozhovor Ricka s kritičkou, a zejména pak úplný závěr. Na druhou stranu je třeba ocenit, že ruku v ruce s Chazellovou doslovností jde důslednost, a finální montáž tak není jen symbolická, nýbrž trvá celé tři minuty. A co si tak vzpomínám, přeci jen je odvážnější než ta příbuzná z Bia Ráj…__________Závěrem: Druhé zhlédnutí pohřbilo původní výtky směřované k upozadění některých postav a stavbě příběhu, jež se mi nyní jeví jako pečlivě promyšlená. V rámci Chazellovy filmografie asi stále cítím o vlásek větší sympatie k Prvnímu člověku, pro jeho jemnost a prchavost, Babylon, posílen rašícím kultovním statusem (ostře ambivalentně přijímaný propadák), je ale dozajista autorovým filmem nejenergičtějším a „největším“. Nezbývá než doufat, že se americká média pletou, a není současně zvěstovatelem i viníkem počátku konce vysokorozpočtové hollywoodské produkce pro dospělé. Ale i kdyby – historie se odvíjí v nekonečných cyklech. () (méně) (více)
Na viděnou v Benátkách... nebo v Praze... Hezké slyšet v takovém filmu... Po Fabelmanových další srdeční "Americká noc"... ()
Babylon mohlo být filmové mistrovské dílo. Má to ale dvě ale. Chtělo to osekat o dobrou půlhodinu. Je to dlouhé a chvílemi to ztrácí tempo a kazí celkový dojem. Druhé ale je ne úplně fungující humor v první půli, který právě na vtip sází. Jenže divák spíš sleduje bizarní scény a čeká co z toho vzejde. Nic moc. Řemeslně a vizuálně a herecky jde ale o filmový koncert. Je to epické, velké, silné a nádherné. Robbie dle mého svedla svůj nejlepší výkon a Pitt za ní ztrácí jen pár bodíků. Calva mě překvapil, že zvládl mezi hereckými esy rovněž excelovat a i další vedlejší role byli castingově skvěle zvolené. Maguire si střihl vskutku pro něj netypickou roli, kterou si musel děsně užívat. Mrzí mě, že film je komerční propadák. Za tu práci si to vůbec nezaslouží. ()
Po pěti minutách jsem začal přemýšlet, jestli chci něco podobného vidět. A po dalších pěti jsem usoudil, že fakt nechci a vypnul to. Asi to není objektivně dostatečná doba na hodnocení, ale ten pocit znechucenýho údivu, co jsem měl i za těch deset minut, na tu jednu hvězdu nárok dává. ()
Zvrhlé smutne ludské až dojímavé.Babylon rád šokuje čo alikvotne dostatočne deklaruje v proklamác afirmovanej tvrdosti,snaží sa dalej rozviňúť dejepisnú zložku pretkanú fádnou prostotou bytia ako takého,čím vlastne duší v repetáciu života a zachycuje,že netreba byť hollywoodska hviezda aby sme sa zbadali a spovedomili si,že každý je nahraditelný no nie vo filiačnej spätosti pomeru v rámci vzťahu blízkého k nám!(Ani za tým najoblúbenejším hercom nevyroníte tolko smútku ako za vašim škrečkom)Naše osobné portfolia robia väčšinu ludstva nepodstatnú no nerobia nepodstatné obdobie našeho života!(nie že by muselo byt podstatné vôbec niečo) ()
Margot je jako non stop sjeta stetka bozi a clovek ma fakt chut ji slapnout do ksichtu. Prvni pulka je strasnej nasup, pak trochu zvolnime ale porad je to skvele natoceny, aby to udrzelo moji pozornost. Konec me vubec nedostal, ale vlastne mi to nevadilo, cely film se mi moc libil. Chazelle je demon. ()
5* za to finále...hudobne výborne hned po kine som si musel pustiť soundtrack...naj scéna prvé natáčanie so zvukom :))) niektoré bizarnosti boli na mňa az príliš ale to už bude asi vekom. Spokojnosť. ()
Once Upon a Time in Hollywood 2 aneb tentokrát uděláno pořádně a téměř bez chyby. Quentin by měl před Chazellem smeknout. Celý film jsou jedny velké audiovizuální orgie, koncert neskutečně pečlivého střihu, dokonalých kamer a práce s komparzem. Byť komerční propadák, se jedná o jeden z nejlepších filmů 2022 a já se divím, kde jsou ty nominace na Oskary? ()
1* za margot boobs. Toto sa nedalo ani len dopozerat. ()
Zrejme najsilnejší zážitok aký som kedy mal z filmu pri návšteve kina. Absolútny masterpiece, ktorý však docení iba veľmi, veľmi úzky okruh divákov. Na dlhší komentár sa snáď zmôžem niekedy neskôr, momentálne ešte spracovávam čo som to vlastne videl. 100%, najlepší film roku 2022 a zaslúžené miesto v mojej Top 10. ()
Vůbec nevím, co si o tomhle filmu mám myslet. Jestli si z rejža dělal záměrně prdel z hollywoodu a nebo to myslel naprosto vážně? Jáá sem fakt hodně rád, že sem nakonec nešel na tuhle trojhodinovku do kina, to bych se tam asi ukousal nudou. Vůbec nechápu, tak dlouhou stopáž. A to při tom tenhle rejža točí perfektně, i když u Prvního člověka mi taky přišlo, že ztrácí dech. Tohle bylo sice velkolepé veledílo, ale na mě to vůbec nefungovalo. Dal sem si to kvůli Bradoj, kterej je pro mě bůh a taky kvůli Margot, ze který se již zanedlouho stane žijící bohyně :o). Ale hlavní herec mi vůebc nesednul. Příběh sttrašně zdlouhavej, musel sem to normálně dávat na tři pokusy, to je strašný. Ale dokázal sem to! ()
Reklama