Režie:
Eva CoolsScénář:
Eva CoolsKamera:
Brecht GoyvaertsHrají:
Anna Franziska Jaeger, Martha Canga Antonio, Natali Broods, Lucie Debay, Yolande Moreau, David Murgia, Marijke Pinoy, Koen De Sutter, Jan HammeneckerObsahy(1)
Šest měsíců po autonehodě, která ji připravila o rodiče, se Cleo začíná konečně cítit jako dřív. Se sedmiletým bratrem Brunem bydlí u babičky a je připravena vrátit se ke své oblíbené aktivitě – alkoholovým dýchánkům s přáteli v Klubu č. 7. Poprvé za dlouhou dobu se zdá, že dokáže svému zármutku uniknout. Když se v baru dostane do potyčky, pomocnou ruku jí podá samotářský Leos, kterému Cleo o ztrátě rodičů neřekne. Na skutečnost, že je automechanik, reaguje jenom zmínkou, že nenávidí auta. Přes desetiletý věkový rozdíl se z nich stanou přáteli a Cleo naivně doufá, že mezi nimi bude i něco víc. Ale pochmurný Leos, který kupodivu nenosí ani mobilní telefon, má dost práce se svou vlastní problematickou minulostí. (Zlín Film Festival)
(více)Recenze (4)
atraktivní scénář.Obdoba stockholmského syndromu? Příběh který je úzce zaměřen na postavu Clei.Vše ostatní je tam jen podružné.Za mě velmi dobrá kamera ()
Pomalejší drama se skvěle zahranou A.F. Jaeger v podání Cleo.Celou dobu je minimum flashbacku či spíše skoro žádný oné smrtelné události.Musím říct,že jsem postupem času na to i já zapomněl.Skvělý začátek má trochu horší střed,kdy si připadáte,že jste na místě,až do té doby než Cleo potká Leose a začíná střet dvou povah a uričté tajuplné vášně .Zde začíná to správné drama a celou dobu čekáte,kdy Leos minulost hodí do přítomnosti a řekne vše.Až jsem si myslel,že tento příběh nebude tím klasickým klišé,tak bohužel přišlo to co muselo a to dost blbě a zrychleně,kde by to člověk nečekal.Režisérka a zárověň scénáristka Eva Cools v její prvotině asi chtěla udělat větší dojem a ten přišel hned vzápětí v úplně samotním konci a divák už zase může jen domyšlet,ja to vůbec celé doopravdy bylo.75% ()
Vybrat srdcervouci tema nestaci. V prvni puli se nic nede, a tak... Druha uz byla beze me. ()
Řádná depka a zase jeden film o vyrovnávání se smrtí, ale přesto trochu jinak. Evropský look a prostředí neokoukaného Bruselu dodává filmu na atraktivitě, stejně tak zápletka, kde jsou sice velmi záhy odhaleny všechny karty a divak spíše čeká čeká, kdy to bouchne. Je to ale zpracováno decentně a citlivě, ženský režijní otisk je tu znát. Postavy jsou na jednu stranu trochu nesympatické, někdy až protivné, ale taky hodně lidské a člověk s nimi lehko soucítí, i díky silným hereckým výkonům. ()
Reklama