Režie:
Liesl TommyScénář:
Tracey Scott WilsonKamera:
Kramer MorgenthauHudba:
Kris BowersHrají:
Jennifer Hudson, Forest Whitaker, Audra McDonald, Saycon Sengbloh, Hailey Kilgore, Brenda Nicole Moorer, Tate Donovan, Marlon Wayans, Marc Maron (více)VOD (3)
Obsahy(1)
Pravdivý příběh vzestupu hudební legendy Arethy Franklin. Od jejích počátků, když jako malá zpívala v kostelním sboru, k tomu jak se vypracovala na mezinárodní super hvězdu. (Forum Film CZ)
Recenze (51)
Takový písničkový film s pár životními událostmi.. Paní umí a její týpek se viditelně cítil méněcenný, tak celou dobu dělá scény, jak malý kluk. Potom sbalila konečně duchovního partnera, který ji chtěl podržet, ale zase se karty obrátily a sláva ji stoupla do hlavy, jako alkohol..prostě klasický boj s egem, který asi každý zná, akorát se při tom nepromenáduje na pódiu. Je hezké, že celý život tvořila ze sebe, tak jak to má být. ()
Celkem nuda a to jsem ae těšil... ()
Jestli Hudsonová nedostane Oscara? Tak je něco hodně špatně. Můj sobotní a klidný večer s tímto životopisným snímkem byl jako bych se ocitl v dané době a s danou mega hvězdou. Vystihla Jí dokonale. Aretha může být právem hrdá. Jen škoda, že to už neviděla. ()
Tak Aretha Franklin si zaslúžila oveľa lepší životopisný film. Miestami nuda a vcelku zlý výber zlomových momentov v jej živote. Filmu chýba dynamika a emócie, pôsobí dosť sucho. Miestami vyznieva ako agitka za práva černochov, a to nie som žiaden rasista. Najviac sa mi páčil reálny koncert v záverečných titulkách. Takže pre mňa slabší šálok kávy....... ()
Dlouhou dobu jsem neproklínal střih tak mocně. Zůstala kvanta vaty se šnečím tempem, cca 100 minut by bylo ideálních. ()
Je tu další snímek o hudební legendě.I když Aretha nepatří k mé oblíbené zpěvačce,nejvíc se mi od ní líbí verze Shoop shoop song,tak jsem se na snímek přesto podíval.Na začátku filmu sledujeme malou Arethu,jak vyrůstá v přepychu a obklopena známými hudebními hvězdami té doby,většinou černošskými.A bez známostí těchto nejen těchto lidí se tak hudební kariéra dělá o trochu lehčeji,jak je to patrné více v dnešní době.Ale to jen tak na okraj.Režisérovi nabídli doslova na stříbrném podnosu zajímavý příbeh,ale bohužel se s ním nedokázal poradit na sto pro.A to je opravdu velká škoda.Nejemotivnější a nejlepší momenty tak zůstavají na začátku filmu,kdy sledujeme malou Arethu a potom scény z hudebního studia,jak vznikájí nahrávky a samozřejmě jak vzniká Respect.To jsou dva důvody,proč snímek vidět.To ostatní jako neshody s manažerem,pití a osobní život režisér pojal trochu nezajímavě a ke konci filmu už i trochu nudí.Respect mohl být velkým filmem,který by vysekl poklonu jedné z nejznámnějších soulových zpěvaček,ale díky režiserovi sklouzl snímek trochu do lehkého nadprůměru.Ale i přesto film doporučuju.Ten,kdo má rád klasické hudební osudy,ten zklámán nebude. ()
Vím že tím spousta lidí naseru, ale považuji se za Jazzového a Soulového experta a zrovna od Arethy Fraklin a její tvorby bych spočítal na prstech jedné ruky to co za něco stálo, její vlastní tvorba je pak po textové stránce zoufalé dno, které v sobě sice odráží základní pravdy a moudrost, ale naprosto negramotným uchopením. Znám mnoho lepších černošských zpěvaček z její éry a s lepší barvou hlasu, ale nikdy nebyli tolik slavné, bohužel narozdíl od Arethy Franklin se nenarodili do priviligované černošské rodiny(a organizace), která měla otevřeny dveře naprosto všude. Nejslavnější hity, které ji proslavili nenapsala ona, toliko k realitě. Jinak velmi povedený snímek, který s jejím skutečným životopisem má pramálo společného, dále pak naprosto chybí prakticky pasáž o jejím aktivismus čím se spojují po textové stránce i ty její nejtrapnější písně. Nevím prostě, uměla zpívat a jako co? Hrát na klavír a jako co? K jejím soulovým písním je třeba mít určitě respekt, o tom žádná, ale tužka a papír byli a jsou jeji nejsilnější nepřítel a spousta lidí musela ohnout hřbet po kterých ona šlapala svou cestičku ke slávě. Zvýrazněný text může být dlouhý maximálně 10% recenze. Tvoje recenze má 123 zvýrazněných znaků z celkových 1126. Povolené maximum pro tuto recenzi je 112 znaků.Zvýrazněný text může být dlouhý maximálně 10% recenze. Tvoje recenze má 123 zvýrazněných znaků z celkových 1126. Povolené maximum pro tuto recenzi je 112 znaků.Zvýrazněný text může být dlouhý maximálně 10% recenze. Tvoje recenze má 123 zvýrazněných znaků z celkových 1126. Povolené maximum pro tuto recenzi je 112 znaků.Zvýrazněný text může být dlouhý maximálně 10% recenze. Tvoje recenze má 123 zvýrazněných znaků z celkových 1126. Povolené maximum pro tuto recenzi je 112 znaků.Zvýrazněný text může být dlouhý maximálně 10% recenze. Tvoje recenze má 123 zvýrazněných znaků z celkových 1126. Povolené maximum pro tuto recenzi je 112 znaků.Zvýrazněný text může být dlouhý maximálně 10% recenze. Tvoje recenze má 123 zvýrazněných znaků z celkových 1126. Povolené maximum pro tuto recenzi je 112 znaků.Zvýrazněný text může být dlouhý maximálně 10% recenze. Tvoje recenze má 123 zvýrazněných znaků z celkových 1126. Povolené maximum pro tuto recenzi je 112 znaků. ()
Takovy ty zasadni veci v zivote Arethy jsou lehce prehlizeny, je to ciste zamereno na karieru, o Arethě jako takove se dovite mozna vice na internetu. Je zde vykreslována jako slusnoucka holcicka, ktera vyrostla v kostele, ale to ze prvniho syna porodila jiz ve 12ti letech a druheho hned ve 14ti, to film zamlci. Spousty veci si divak musi sam domyslet, nepripada mi tim padem tento film prilis vydareny. Proto hodnotim jako prumer, vicekrat videt nemusim. ()
Tohle mě vážně dostalo .... Chvilema sem těm BLACK people záviděl jejich pospolitost.... Otevřel sem sedmičku vína u filmu vypil a celou stopáž filmu si neskutečně užil, jak už dlouho nic. ()
Film není tak špatný jako Rocketman, ale jen proto, že se dají otravné pasáže přetočit. Z nějakého pro mě záhadného důvodu se více než na boj za práva černých Američanů, což bylo Arethino celoživotní poslání, zaměřuje na přehnanou a pro mě dosti otravnou náboženskou masírku. Z druhé strany pokud je její nejprodávanější deska opravdu záznamem toho kostelního citového výlevu, není se asi čemu divit. Paní Franklinová byla úžasná zpěvačka a napsala mnoho krásných písní. Nicméně z nekonečných černošských gospelových masturbací je mi šoufl už od dob pokusů Raye Charlese o country. Nebýt jich, měl by navíc snímek o dobrých dvacet minut méně a jeho stopáž by byla mnohem více přijatelná. Za mě zklamání. ()