Režie:
John SchlesingerScénář:
Waldo SaltKamera:
Adam HolenderHudba:
John BarryHrají:
Dustin Hoffman, Jon Voight, Sylvia Miles, John McGiver, Brenda Vaccaro, Barnard Hughes, Ruth White, Jennifer Salt, Bob Balaban, Paul Morrissey, Taylor Mead (více)VOD (3)
Obsahy(1)
Bouřlivá šedesátá léta proměnila tehdejší americkou společnost k nepoznání. Boj za občanská práva, radikalizace mladé generace, vrcholící masovými protesty proti válce ve Vietnamu, sex, drogy a rokenrol – tím vším Amerika žila, ale ve filmu se to prakticky neobjevovalo. Hollywood přes počínající generační výměnu dál pokojně setrvával ve starých dobrých časech. Teprve v roce 1969 se ve větším rozsahu objevily první vlaštovky toho, čemu se později začalo říkat Nový Hollywood – road movie Bezstarostná jízda, revizionistický western Divoká banda či syrové drama dvou ztroskotanců v New Yorku Půlnoční kovboj. A právě poslední snímek se stal překvapivým oscarovým vítězem roku 1969 se třemi soškami, za nejlepší film, režii a scénář podle předlohy. Adaptaci stejnojmenného románu Jamese Lea Herlihyho režíroval jako svůj americký debut proponent hnutí Free Cinema, anglický tvůrce John Schlesinger (1926–2003), a stvořil klasické dílo, jež už desítky let úspěšně odolává zubu času. Klíčové pro jeho kvality bylo zejména obsazení ústřední dvojice méně známými, ale přesně vybranými představiteli. Naivního Texasana Joea Bucka, který se chce v New Yorku uplatnit jako gigolo, hraje Jon Voight (nar. 1938) a tuberkulózního chromajzla, jemuž žádný podfuk není proti srsti, přesvědčivě ztvárnil Dustin Hoffman (nar. 1937). Oba herci byli za své kreace nominováni na Oscara i na Zlatý glóbus (Voight navíc dostal prestižní Cenu newyorských filmových kritiků a Hoffman zase Cenu BAFTA). Ve scéně mondénního večírku se objevuje řada uměleckých osobností z okruhu Andyho Warhola, mj. Viva, Ultra Violet, Taylor Mead a Paul Morrissey. Hudební supervizi filmu měl známý skladatel John Barry, pod úvodními titulky zní píseň Everybody’s Talkin’ v podání zpěváka Nilssona. (Česká televize)
(více)Recenze (314)
Pro mě docela NUDA, navíc Voit jako kauboj mi byl dost nesympatickej. Prostě lískací typ. ()
John Schlesinger přispívá do bohaté kolekce filmů bořících mýtus o americkém snu. Jeho charakteristický sociálně kritický osten ale nijak nepřebíjí obyčejně dojemný příběh o přátelství a životním zrání, na čemž mají lví podíl skvělé výkony Dustina Hoffmanna i Johna Voighta. Výborně prokreslený je postupný pád původně naivního (i když on nějaké ty ošklivé šrámy na duši měl už před příchodem do New Yorku) mladíka z venkova do bahna beznaděje. Moment, kdy je okolnostmi donucený k homosexuální prostituci, je jedním z nejsilnějších. Zajímavou pasáží je taky psychedelická party, na níž se Jack s Rizzem spíš nedopatřením ocitnou. K působivé atmosféře přispívá hořkosladká melodie Everybody's Talkin'. I když se tu najdou i zbytečně doslovné pasáže (přepínání programů při milování Jacka s jeho prvním "úlovkem"), Půlnoční kovboj si dodneška uchoval svůj provokativní náboj. 90% ()
Bola to teda riadna depkarina. Takto to vyzera ked si myslite ze cely svet caka len na vas a zrazu padnete tak na hubu ze si vybijete aj zuby mudrosti. Jon Voighta som doteraz vnimala ako velmi zvlastnu postavu, ktora sa mi nikdy tak uplne nehodila do roli, co hral. Po tomto filme si ale ziskal nejake tie moje sympatie. O tom, ze Dustin exceluje, snad netreba ani diskutovat. ()
Sny, naivita a hlúposť verzus drsná realita života 60tych rokov. Joe je ako srnec oslnený diaľkovými svetlami rútiaceho sa auta v podobe New Yorku. Kam môže človek padnúť aby sa zbavil sebaklamu a ilúzii? Na samé dno. Tam Joe našiel zrkadlo menom Ratso. Cesta von z bahna však nemusí vždy končiť na slnečnej Floride. Výborne herecké výkony a strih. ()
Dustin a muzika. Inak ma to nejako nebralo. Ale je to výpoveď o živote širokej vrstvy američanov v tých rokoch. Bodaj by aj u nás niekto natočil podobný obraz o súčasnej spoločnosti.. ()
a sú tam nádherné surrealisticko-psychedelické sceny.Nominácia za strih zaslúžená. ()
Na to, že film za má za chvíli čtyři křížky na krku, je to vážně pecka. Nájezd filmu je naprosto fantastický a prostřihy s flashbacky zasluhují určitě maximum. Nadčasovost a syrovost srší z každého okamžiku. Režie i herecké výkony jsou navýsost vynikající, jen k té vrcholné metě schází větší poselství. Všechno se stejně točí kvůli prachům..., z té poslední loupeže mi skákala husina na kůži. Prostě čtyři a půl z osobních důvodů. Ale vážně je to majstrštyk, kterému ostatní sociologické studie mohou dělat jen nosiče vody. ()
Hodně těžký film, který na mě ale stoprocentně přenesl atmosféru té doby. A výkon Hoffmana je prostě výbornej. 80% ()
Přes všechny světlé okamžiky je Půlnoční kovboj hlavně mimořádně smutný, a to právě díky reálnosti. Když jsem tak přemýšlel nad nejsmutnějšími filmy, tak mi krom Schindlerova seznamu vyvstává v hlavě právě Půlnoční kovboj, protože mi z něj v hlavě zůstala právě jenom ta tíživá stránka. Skvělé herecké prožití, výborná hudba a hluboký zážitek z kina, na které se fakt nezapomíná. ()
Mám rád drámy a musím priznať, že som čakal viac. Najviac od samotného spracovania, príbehu, ktorý mi prišiel nedotiahnutý, nepreklenutý. Pozostáva z rôznych epizód, ktoré si neviem akosi spojiť. Tak ako si neviem spojiť isté výlevy z minulosti Joe Bucka. Nad to však vyčnievajú výkony Voighta a hlavne Hoffmana, ktorý ma utvrdil, že je to skutočný herecký chameleón. Bravúrne vtelenie sa do tuberáka. Voight je zasa presvedčivý snilko a mimikou tváre dosť dobre zobrazuje i naivku, ktorá čaká od NY veľa, avšak veľa toho stratí. Celkovo sa jedná o tragikomiku a od nasťahovania Bucka k Rizzovi i o depku. ()
"Chceš nahoru nebo dolů? Vyber si!" Řekla bych, že se jedná o nadhodnocený příběh sebevědomého gigola ve velkoměstě. Nic víc. ()
Celkem podivný film, místy nudný a se spoustou otravných frashbacků a podivných představ hlavního hrdiny, které dost narušovaly plynutí děje. Hlavním hrdinou je obyčejný, za to však atraktivní Texasan jménem Joe Buck, který se jednoho krásného dne rozhodne seknout se svou prací umývače nádobí a místo toho se vydá hledat štěstí do New Yorku jako mužský prostitut. Po dlouhé a ubíjející cestě autobusem dorazí do města a snaží se balit staré paničky, které takto také oslovuje. Podaří se mu klofnout až druhou jménem Cass u jejího bytu na Park avenue. Zapíchají si spolu a on pak chce peníze, což ji dost urazí a ona se dokonce jako správná ženský rozbrečí. Joe jí tedy musí utěšit, a nakonec dá on jí peníze na taxi. Do toho se mu vracejí vzpomínky na jeho lásku, krásnou kozatou Annie, se kterou píchal v autě a ona mu říkala „Miluj mě“. Joe se posadí do baru a zde potká Rica „Ratza“ Rizza, ošuntělého kulhajícího a tuberkulózou trpícího podvodníčka. Joe Ricovi nabídne, že jej představí známému pasákovi, který jej zaměstná. Chce za to 20 $, což je pro Joa celkem dost peněz. Pak se ale ukáže, že pasák je ve skutečnosti náboženský fanatik, který se chce s Joem modlit. Joe chce Rica odchytit a dát mu na budku, ale už jej nezastihne. A tak se potlouká po městě, poslouchá své Zenith přenosné rádio a usadí se v levném hotelu. Brzy mu však dojdou peníze a z hotelu je vyhozen, navíc si manažer nechá jeho věci. Joe se snaží vydělat peníze tím, že se nechá vykouřit od jednoho mladého chlapíka v kině, ale na záchodech mu chlapík oznámí, že nemá peníze. Joe ho chytne pod krkem, ale nakonec ho nechá jít. Dalšího dne si všimne Joe Rica v bufetu a naštvaně jej konfrontuje, že ho okradl. Rico mu nabídne, že může pobývat u něj ve špinavém bytě (spíše squatu), což Joe nakonec přijme. Také chce, aby mu Joe neříkal Ratso, což Joe odmítá. Společně se snaží najít pro Joea práci a také začnou okrádat chodce a trhovce na ulicích, aby měli co jíst. Prostě žijí v chudobě jako pořádní dezoláti. Joe musí prodat své rádio a Ricovi se zhoršuje zdraví, protože se blíží zima a ve squatu není topení. Joe si vzpomíná na to, jak se jej ujala jeho babička, když se na něj matka vykašlala, a jak jej křtili v řece. Také má vzpomínky na vztah s Annie, se kterou píchali v autě, když je přepadli kovbojové a Annie znásilnili. Annie má pak trauma a je odvezena ambulancí do léčebny. Tím jejich vztah tragicky skončil. Rico se svěří Joeovi, že jeho otec byl negramotný italský leštič bot, který si díky své práci zničil záda a otrávil se dýcháním laku na boty. Rico bere tuto práci jako podřadnou a nechce ji vykonávat. Oba si spolu sednou na lávku a Rico začne Joeovi leštit boty, což přiláká další dva policisty, kteří o tuto službu také stojí. Rico má sen, že spolu s Joem utečou do Miami. Zobrazují se jeho fantazie, ve kterých oba dovádí na pláži, užívají si v rezortu a nějaký chlapec leští Ricovi boty. Jednoho dne sedí Joe a Rico v bufetu, když za nimi přijdou jistý filmař a extrovertní umělkyně, vyfotí si jej a pozvou ho na večírek ve stylu Warholova umění. Oba se tedy na večírek vydají a je to pořádná jízda ve Warholově stylu a se skutečnými hvězdami. Rico je však v dezolátním zdravotním stavu a vzbuzuje příliš velkou pozornost. Joe si splete jointa s cigaretou a dostane pořádné halucinace. Z večírku odchází s postarší socialistkou Shirley, se kterou skončí na hotelu a ona mu nabídne 20$ za sex. Jemu však nechce stát, a tak hrají scrabble. Shirley vytváří slova, která naznačují, že by mohl být Joe gay, což jej naštve, a tak jí pořádně vyšoustá. Další den Shirley představí Joea své kamarádce a vypadá to, že Joeova kariéra gigola se konečně rozjela! Vypadá to nadějně, ale Ricovi se mezitím doma výrazně přitížilo, leží na posteli a má horečky. Odmítá lékařskou pomoc a chce místo toho jet na Floridu. Joe začíná být zoufalý, a proto udělá jeden zoufalý čin, díky kterému získá peníze na cestu na Floridu. Nakonec přestane Ricovi říkat Ratso a společně se vydají na Floridu. Bude to však k něčemu? No, na filmu oceňuji atmosféru velkoměsta, kde jsou si všichni odcizení, místo, kde člověk potká pestrou škálu individuí, a kde je spousta možností, jak se uplatnit, ale také spousta způsobů, jak se nechat podvést a zchudnout. Já jsem si z toho vzal hlavně to, že život ve velkoměstě člověka šťastným neučiní… () (méně) (více)
Nádhera, a scéna s přecházením ulice je nezapomenutelná, eď tady jdu já :-))) ()
Výborná úvodní píseň, jež se stále používá při scénách jízdy někam pryč, za změnou.. Fenomenální výkon Dustina Hoffmana. ()
Spíše než na příběhu se zde zakládá hodně na obrazotvornosti, ale to mi došlo až tak v půlce filmu, kde jsem se začal trochu nudit. Z filmu jsem si sám vzal takový vzkaz, že ta USA je sice svobodná země, ale že to není zas taková sranda se probít a něco urvat. Já to samozřejmě věděl už předtím, ale ve většině amerických filmech to tak zobrazeno není, to mi musíte dát za pravdu. Čekal jsem klasický vzestup dvou týpků ze kterých se stanou milionáři, za což jsem rád, že to se naštěstí nekonalo. ()
od tohto filmu vie zaspinit vymyslene idealy USA tak drsne a uspesne uz len Scorsese. Schlessinger the first. ()
Herecké výkony za 4, film pro mě za 2. Výsledek - 3. ()
Americké sociálně kritické drama - to nezní úplně atraktivně; ale opravdu je to vynikající film. Jon Voight a Dustin Hofman podávají své životní výkony a je to už jen z tohoto důvodu veliká podívaná. Navíc ale i režie filmu je vynikající a vše umocňuje geniální ústřední melodie Johna Barryho (http://www.youtube.com/watch?v=ZGORPUzLxtU). Celé je to tak skvělé asi proto, že to jde opravdu na dřeň; naturalismus ve své původní podobě. "Krysa" v podání Dustina Hofmana je opravdu úlisnej podrazák a zmetek. A když je mu pak zle, tak musím říci, že jsem měl pocit, že úplně cítím jeho horkost a pot. Naivní kovbojský venkovan s popletenými představami o New Yorku a své atraktivnosti v podání Johna Voighta v úžasně trapném kovbojském oblečku je snad ještě silnější káva. Emoce jedou na plno a žádná romantika se nekoná! Vše směřuje k neslavnému konci; neboť tak už je to sociálně determinováno. Jeden z nejlepších filmů co znám. ()
Film,ktory si clovek asi navzdy zapamata.Hoffman a Voight proste parada.A samozrejme New York. ()
Strhující výkon D. Hoffmanna, skvělá režie, režisér nám odhaluje nám odvrácenou stranu New Yorku a zavádí nás do jeho špinavých čtvrtí. A to vše především díky skvělému scénáři... ()
Reklama