Režie:
Volker SchlöndorffKamera:
Franz RathHudba:
Hans Werner HenzeHrají:
Mathieu Carrière, Marian Seidowsky, Barbara Steele, Bernd Tischer, Fred Dietz, Lotte Ledl, Herbert Asmodi, Fritz GehlenObsahy(1)
Tento film ze zlatého fondu světového filmu nás zavede na počátek 20. století o prostředí chlapeckého internátu v Rakousko - Uhersku. Na internátě vládne nepřátelský vojenský režim a šikana není výjimkou. Hlavní hrdina Törles je střídavě fascinován a odpuzován násilím, které zde vládne, ale zachovává si svůj morální kredit i schopnost nést odpovědnost za své jednání. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (31)
Tenhle film je na první pohled takový nezáživný, nebo chcete-li trošku nudnější. Na tohle téma už jsem rozhodně viděl dost jiných, které byli možná odvážnější, krutější, což se tady rozhodně nekoná. Tenhle příběh o tom, že zlo je zakořeněno skoro v každém z nás nesází na nějaké šokující scény, ale slouží spíše jako zamyšlení, proč se někdy chováme jako zvířata a ne, jako civilizovaní lidé. Na tuhle otázku odpověď rozhodně najít nedokážu, ale tenhle povedený film snad poslouží, jako námět, aby podobných situací bylo co nejméně. ()
Podmanivý vhled do světa chovanců v internátní škole, ze kterého čpí tradičnější forma, leč metaforické hodnoty vázající se k nacistické minulosti a obecně k jakémukoli útlaku a šikaně (též šikaně menšin: onen mladík je podle všeho homosexuál) z celku vytváří strhující a rázně pravdivé dílo. Perfektní jisté herectví kluků a režie, která výtečně potlačuje hrozbu přílišné literárnosti, když film vychází z podle všeho autobiografického románu Roberta Musila. ()
Mladý Törless vypraví příběh chlapce, který se na internátní škole stane svědkem nikým netrestané brutality svých spolužáků. Film je adaptací knihy Roberta Musila z roku 1906, která ve své době vzbudila vlnu kontroverze kvůli otevřenému popisu fyzické i psychické šikany, ponižování, zotročování a homosexuality. Všechny tyto prvky se objevují i ve filmu. Törless od nich stojí jakoby stranou a spíše než aby jednal, všechno pozoruje a snaží se věcech najít řád a smysl. Místo aby oznamoval, raději se ptá. Raději než aby nechal svoje spolužáky týrat myš, vezme ji a rovnou zabije.___Vzhledem k tomu, že Schlöndorff svojí adaptaci natočil až o šedesát let později, není zmíněná kontroverze už tolik patrná. Praktiky Törlessových spolužáků ale na druhou stranu získávají nový rozměr a můžeme je chápat jako metaforu nacismu. Tito spolužáci například někdy dávají svoje chování do spojitosti s nějakou filosofickou teorií. Tím svoje morálně nekorektní činy odosobňují a omlouvají, což je přesně případ toho, jak nacismus zneužil teze Nietzscheho i dalších filosofů. Také vyděračské taktiky, které používají Törlessovi „kamarádi“ nejsou nepodobné těm, které používali nacističtí důstojníci během éry Třetí říše. Jejich zrůdnost pak nabývá ještě větších rozměrů, když se trýznitelé otevřeně přiznávají, že je jejich chování motivováno čistě zvědavostí a požitkem. Stejně jako Törless pochopí, že nikdo není ani úplně hodný, ani úplně zlý – a že normální lidé jsou za určitých okolností schopni strašných skutků – tak i jeho postava není vykreslená černobíle, protože i on se přizná, že všemu přihlížel ze zvědavosti, jak je tohle všechno možné. Brutalita jeho spolužáků pro něho byla stejně „obyčejnou“ záhadou jako imaginární čísla v matematice; i v něm dříme stejná možnost, dělat strašné věci, ale jak na konci filmů říká: „nakonec jsou to jenom naše skutky, podle kterých můžeme být souzeni.“ ()
Fragmenty studenstkého života v rakousko-uherském internátu pospojované filosofickým tápáním mladíka Törlesse. Nebýt zdařilé závěrečné pasáže, tak snímek ničím moc nezaujme, byť mu těžko něco vyčítat. Nemá totiž výraznější klady, ale ani zápory. Herci jsou dobří (obvzlášť představitel von Basiniho), určitou míru utahanosti u toho divák předpokládá předem a prostředí i vztahy mezi studenstvem se podařilo vystihnout uvěřitelně. Na režijní Schlöndorffův debut to není zlé, jen takové... nijaké. ()
Kvalit ani nepopsatelné dusné atmosféry knižní předlohy Zmatky chovance Törlesse od brněnského rodáka Roberta Musila Schlöndorffova adaptace zcela jistě nedosahuje. Německý režisér si však s tak specifickou a náročnou látkou, navíc s přihlédnutím k tomu, že šlo o jeho celovečerní prvotinu, poradil nad očekávání dobře. Všechen myšlenkový kvas se přitom do filmu pravděpodobně ani nedal obsáhnout. Většina herců je výborně typově zvolena a černobílá kamera bez jakýchkoliv zbytečných vizuálních ozvláštnění odpovídá duchu románu. Z typicky Musilovské asketičnosti, věcnosti a odstupu mě vytrhával a rušil pouze občasný avantgardní hudební doprovod, odpovídající spíše aktuálnímu duchu novátorských 60.let a až příliš přitažlivá postava Boženy, která podle románu měla vypadat poněkud jinak :) . ()
Galerie (42)
Zajímavosti (2)
- Během promítání snímku na festivalu v Cannes odešel ze sálu německý kulturní atašé. Obával se, že by film mohl být pokládán za důkaz, že sadismus je Němcům vrozený. Cítil tak potřebu se od filmu nějakým způsobem distancovat. (Komiks)
- Předlohou filmu, jehož scénář napsal režisér spolu s Herbertem Asmodim, byl románový debut rakouského spisovatele Roberta Musila „Zmatky chovance Törlesse“ z roku 1906. (Caminzind)
Reklama