Režie:
Dan SvátekScénář:
Dan SvátekKamera:
Jakub ŠimůnekHudba:
Norbi KovácsHrají:
David Švehlík, Ivan Franěk, Diana Dulínková, Daniel Olbrychski, Pierre Richard, Gen Seto, Jana Nagyová Pulm, Jaroslav Dušek, Marika Šoposká, Jiří Šimek (více)Obsahy(2)
Na několika kontinentech se odehrávají příběhy o vztahu rodičů a dětí, o osudu a o neznámých silách, které řídí naše kroky. Japonský byznysman se chce smířit s dcerou, kterou jako malou opustil, a vydává se s ní na cestu do Himalájí. Stejně jako on, i svobodná matka v Česku dostane záhadný dopis se zásadní zprávou. Malíř a vyléčený alkoholik potkává krásnou ženu a s ní i nečekanou možnost rodinného života. Spisovatel bere svého kamaráda a jejich vnitřní démony na výpravu do indonéské džungle. Kněz v New Yorku se musí vypořádat se zvláštními sny a na samotě kdesi na břehu Baltského moře čeká starý muž na návštěvu syna. Každý z hrdinů stojí před zásadní změnou ve svém životě a jejich kroky mohou ovlivnit příběh toho druhého. Jejich samostatné cesty se začnou prolínat, a nakonec se spojí do jednoho velkého příběhu života. (Bontonfilm)
(více)Recenze (97)
pro mne velmi silně emotivní film. Hudba, kamera, scénář - klobouček dolů ++++ ()
Netuším čo mi tento film chcel povedať. Respektíve viem, ale robil to tak násilne, že som už ani nemala chut sa nad tým zamyslieť. Dlhé zábery hovoriace nič, nezmyselne skákanie z príbehu na príbeh….no veľmi zle strávený čas. Neodporúčam! ()
Někdy nevidíme jednoduché pravdy, protože se zabýváme vlastní bolestí, touhou, strachem... a pak tu jednoduchou pravdu pochopíme, až když je složitě nebo bolestivě podaná. Mnoho ve filmu nebylo řečeno nahlas. Já to dobře slyšela a někdo třeba vůbec. Film předpokládá divákovu aktivitu více, nežli jsme v současnosti zvyklí. Nikomu zde neunikne krása přírody, ale krásu lidí na první pohled asi každý nezahlédne. Vadily i záběry z Indie, jenže takové to tam prostě je. SPOILER Balónkový odchod kněze mě nadchl. Být laskavý zdaleka není tak snadné a banální, jak se asi mnoha divákům zdá. ()
Ukoptěná snůška nejbanálnějších pravd a prázdného tlachání/mlčení schovávající se do mlhy mystična. Tváří se to bůhvíjak hluboce filosoficky a přitom to neumí říct ani "Dobrý den!" tak, abyste neměli pocit, že je to jen póza. Navíc mizerné (toporné) výkony obou hlavních mužských postav (zejména Švehlík působí rozpačitým dojmem) - nejviditelnější je to na postavě spisovatele, který "musí" jet hledat až kamsi do Indonésie, ale přitom je ve vlastní rodině naprosto chladným=cizím elementem před i po... ()
Zklamání. Takto to dopadá (téměř) vždy, když chceme natočit "světový" film. Bohužel mě to nezasáhlo, i když bych byl rád řekl opak, protože tento typ filmu mi vůbec nevadí. Snaha o hloubku klouže po povrchu. ()
Prelyrizovane. Chaoticke. Rozbite Preplacane. Zdrogovane. Tvurci toho chteli rici prilis mnoho. Pripomnelo mi to film, ktery jsem v mladi: Mahabratu. Docela stejny pocity. 2/10. ()
Takhle se dělají filmy! Děkuji 🤍 ()
Tak tento intelektuální hodokvas mi dal dost zabrat. Kamera, lokace a technická stránka super. Sdělení ovšem, to byl takový mikro Atlas mraků protkaný moudry, kdy David Švehlík nechápe proč prales tlí a chtěl by to pochopit. No tak to se učí děti na zakladce, kvůli tomu není třeba jezdit do buše. Asi jako ne úplně blbý film, ovšem vlastně asi ano. ()
Pro koho tohle vzniklo? Pro divaka urcite ne. Nedokoukali jsme. Nedalo se to. ()
slepenec několika příběhů, které ovšem na konci nic nespojí, jenom vám dojde, pokud už jste nečetli synopsi, že je to něco mezi dětma a rodičema a že je potřeba se včas usmířit, díky za tu kameru a exteriéry! jinak by to bylo utrpení, a když jsem pak viděl, jak ke Švehlíkovi jde šaman Dušek, tak si říkám, vždyť je to je přece jako z Úsměvů smutných mužů! a taky že jo, v titulcích vidím předloha Josef Formánek, jak může tentýž scénarista a režisér po tak dobré adaptaci natočil takovou slátaninu, vůbec neztrácet čas, za tu přírodu a Pierre Richarda dávám 1*. ()
Viděno v předpremiéře v Ostravské Luně za přítomnosti tvůrčího týmu spolu s autorem knižní předlohy. Samotnému promítání předcházelo uvedení filmu a čtení úryvku přímo panem Formánkem za živého hudebního doprovodu. Knihu jsem nečetl a tento film jsem volil pouze kvůli tomu, že je prezentován jako volné pokračování Úsměvů smutných mužů. Hrdinové už nečelí démonům za zdmi léčebny, ale potýkají se s vnitřními ranami, ať už způsobenými alkoholem nebo jinou příčinou. Sledujeme cestu postav , ať už "skutečných" nebo "knižních", které směřují k jednomu cíli, a to smíření a odpuštění. Měl jsem vnitřní dojem, jako bych sledoval české Samotáře a Mr. Nobodyho v lehkém hávu Wese Andersona. To je můj subjektivní pocit. Po skončení promítání došlo ještě na debatu, modlitbu a domorodou pohádku, vyprávěnou opět panem Formánkem. To ještě umocnilo dojem z projekce. Za mě důkaz toho, že Češi stále umí točit složité, dojemné a citlivé filmy. ()
Konečně český film, který je o něčem podstatném. Film, který je složený ze silných, intenzivních teď. Není přece vždy nutné znát do podrobna pozadí. I v životě před námi defilují lidé, které vidíme poprvé, přesto někdy vnímáme, že je provází silný příběh. Tak se i v tomto filmu splétá několik zdánlivě nesouvisejících osudů, aby se v závěru spojily do jednoho silného společného rozhřešení. Kamera je úžasná, střih dokonalý a scénář dostatečně střídmý na slova, aby nepřekážel síle filmových obrazů. Nechte se unášet. ()
Krásný film. Obdivuji odhodlání autorů budit v lidech pomalu ztracené dobro. Některým ještě ne zcela ztraceným případům může pomoci se zastavit, zamyslet nad skutečným smyslem života .... Jednoznačně doporučuji. Za mou maličkost vážně jeden z nejlepších filmových počinů současné české filmové tvorby. Včetně geniálního obsazení. Děkuji 100% ()
Individulaní zpoved, bohuzel neosobni. ()
Podivný film o dvou totálních sobcích, plný zápletkových klišé, kýčovitých rozuzlení a prkenných hereckých výkonů... s vynikající kamerou a velkorysou výpravou. ()
Rozhodně to není film pro mladé obecenstvo...myslím si, že k němu musí člověk dozrát. Na začátku mi přišel poměrně svižný, pak tempo zpomalilo, uprostřed až trošku nudilo. Ke konci zase fungoval lépe. Každopádně poskytuje řadě lidí ujištění, že to co si myslí, že je důležité, skutečně důležité je:-) Teda těm, co už tam došli....P.S zvukové efekty v indické části filmu dost rvaly uši...za to jedna hvězda dolů. ()
Film,který od začátku do konce upoutává pozornost,ať už prolínajícími se dějovými liniemi,precizní prací s kamerou zachycující nejen dechberoucí záběry zemí vzdálených ale i Českých koutů země.Nepatrnými detaily vystihuje náladu příběhu či tradice dané kultury. Příjemným překvapením je i herecké obsazení špičkových herců doplněné skvělými výkony lidí představujících sami sebe. Film o odpuštění a lásce,který jemně a laskavě vybízí k zamyšlením nad vlastním životem -něco tak neobvyklého v dnešní uspěchané době.. Děkuji tvůrcům za nezapomenutelný zážitek ()
Několik nesympatických postav v problémových mezilidských vztazích, v různých prostředích, v různých zemích, ba světadílech. Už dlouho jsem se tak netěšila, až film skončí. A jaká byla ta dvě slova, se nakonec divák stejně nedozví. Jednu hvězdičku dávám za kouzelné přírodní scenérie. ()
Co jsem komu udělala?! S avízovanou autogramiádou autora knížky v kině před promítáním jsme s kamarádkou naznaly, že se vykašleme na dosavadní špatná hodnocení a půjdeme za kulturou. Objednaly jsme si knížky, ať je co podepisovat, já k tomu vzala i Úsměvy smutných mužů. Formánka jsem ještě nečetla, první film se mně moc líbil, tak ať to mám komplet. Nebýt toho, že jsem Muže viděla opakovaně, bych knihu asi nepochopila, ale s chutí jsem vzala do ruky druhou. Četla jsem to lehce na sílu s vědomím, že zůstanu věrná jiným žánrům i autorům, do kina jsem se ale doopravdy těšila. Dorazily jsme s předstihem a naše umělce vyhlížely jak puberťačky Džastina. Deset minut před začátkem, kdy pořád nikde nikdo nebyl, jsme na stolku objevily átrojku s omluvou autora, který účast zrušil. Po zahájení v sále se zbytečně dlouhým a roztěkaným úvodem části delegace, která nakonec přeci jen dorazila, začal vytoužený film. Co k němu dodat a zachovat si postoj dámy? Pokusím se… Úsměvy smutných mužů byl film s dějem a dobrými hereckými výkony. Dvě slova jako klíč je tvůrčí tragédie všech zúčastněných. Herci na plátně byli, ale vlastně nikdo nic nehrál, jen je zabírala kamera na různých místech… nebyly role, které by měli herci odehrát, byly to jen postavy v záběru. Sice se spoustou vlastních myšlenek, filmu jako takovému ale chyběla jakákoli. Čekala jsem, že tak, jako film dal koule první knize, se to stane i podruhé, ale bohužel musím uzavřít svoje myšlenkové pochody tím, že kdybych nečetla tu ne úplně povedenou knihu, vůbec bych nepochopila, o čem byl film. Je to jedno velké zklamání a ztráta času, knížky snad na bazaru koupí někdo se stejným počátečním zápalem, který jsem měla já… asi si před usnutím pustím Ordinaci nebo nějakou jinou hrůzu, na kterou bych dodnes neprznila ani ovladač od televize, ať si trochu spravím chuť. ()
Roztahany, trochu chaoticky, ale celkove fajn. ()
Reklama