Režie:
Petr SchulhoffScénář:
Petr SchulhoffKamera:
Jiří VojtaHudba:
Milan DvořákHrají:
Miloš Kopecký, Stella Zázvorková, Iva Janžurová, František Peterka, Luděk Sobota, Dagmar Havlová, Darja Hajská, Eva Hudečková, Jan Skopeček, Stella Májová (více)Obsahy(1)
Ve starém pavlačovém domě jsou léta sousedy Novákovi a Bartáčkovi. Novákovi se rádi vytahují před ostatními nájemníky a nevynechají jedinou příležitost, jak si vystřelit z Bartáčkových. Starý činžák jim k jejich záludnostem poskytuje příležitostí víc než dost. Oba páry si před sebou neustále na něco hrají. Nováková tvrdí, že jde do kosmetického salónu, ale ve skutečnosti se jde ucházet o práci uklízečky. Bartáček se zase vydává za ředitele podniku, ale ve skutečnosti je v něm pouze skladníkem. Jejich vzájemné naschvály nakonec přerostou v otevřený boj. Pokus o příměří, vyhlášený poté, co je jejich starý dům zbourán a obě rodiny dostanou byt v paneláku, má jen krátkého trvání. Manželským dvojicím jsou přiděleny byty vedle sebe. A letitý kolotoč zlomyslností se rozjíždí nanovo. (TV Nova)
(více)Recenze (328)
Jedna z nejlepších českých komedií všech´dob. Excelentní herecké obsazení Peterka/Janžurová, Kopecký/Zázvorková, skvělý scénář plný neuvěřitelných gagů a odzbrojující tempo dělají z tohohle filmu fakt klenot, a to jeden z nejdražších. Fakt naprosto geniální typicky český film, ale v paneláku to už nebylo ono... Na tohle se můžu podívat kdykoliv, což se u českých komedií často nestává.... ()
Hlavní čtyřka: Peterka, Janžurová, Kopecký, Zázvorková je skvělá a v první polovině se na vás valí jeden povedený žertík za druhým. Obvzlášť ten s pračkou je výborný, Ale když se naše čtyřka odstěhuje do paneláku, dojde filmu trochu dech a místy, jsem se začínal i trochu nudit. Ovšem čtyři hvězdy si film zaslouží. ()
Televízna klasika, ktorá sa vymyká z rámca bláznivých sci-fi komédií, pretože ťaží z "bežného života obyčajných ľudí". Je to samozrejme v úvodzovkách, pretože nastolené situácie sú scenáristicky komediálne ošetrené a v živote by ste podobné bláznovstvá asi iba ťažko zažili. To nie je kritika, pretože komédia má za cieľ diváka rozosmiať a je jedno, akými prostriedkami. Schulhoffovi sa to podarilo. ()
Pokud čekáte vyčerpávající rozbor tohoto filmu, určitě se do čtení komentáře nepouštějte. V souvislosti se Schulhoffovými filmy vídám tolik rozsudků se slovem "normalizační", že se kolikrát nemohu ubránit smíchu. Je však spíše smutné, kolik lidí je schopno řadit mnohé filmy mezi normalizační splašky jenom na základě toho, že vznikly v období normalizace. U českých filmů to zamrzí mnohem více, jelikož v naší kinematografii se Brežněvův vliv odrážel vůbec nejméně (stačí zabrousit do jiných národních kinematografií východního bloku - prach a bída sedmdesátých let je na nich znát mnohem více). Snad je nevděčnost diváctva k filmům sedmdesátých let způsobena silným kontrastem s předcházejícími léty šedesátými, právem označovanými za zlaté období (nejen) české kinematografie. V šedesátých letech mladá generace absolventů FAMU po boku se starými lišáky rozbíjela tabu minulosti a vzpomínala na druhou světovou válku i následné komunistické utužování v padesátých letech. Po intervenci v osmašedesátém však museli filmaři začít vymýšlet něco jiného, protože nová vlna zašla pro komunistickou cenzuru až příliš daleko. Hlavní doménou filmů sedmdesátých let se proto staly konkrétní osudy lidí v přítomnosti, a také různě fantaskní pohledy na budoucnost nebo alternativní realitu (Lipský a Vorlíček s Macourkem dokázali v tomto tématu usednout na samotný trůn crazy komedie). Paradigma hodnot českých lidí a rodin bylo s kolísající vážností bravurně znázorněno například v kultovní dilogii Marie Poledňákové. Schulhoff se jako několik dalších režisérů rozhodl pustit do satiry s tématem mezilidských vztahů (jako odkaz na budoucnost můžeme v jeho filmech považovat už samotné názvy, pro něž je typický budoucí čas doplněný zdrobnělinou v pátém pádě). Pro všechny tyto filmy však platí společný jmenovatel - pod nesmírně vtipnou fasádou se TAKÉ nalézá velmi ostrá kritika společnosti. Netlačí se na pilu tolik jako o dekádu dříve a filmy si ze sociální a politické situace střílí mnohem nenápadněji, ale o to sofistikovaněji. Snaha kulantně oblbnout cenzuru se však negativně odrazila také u diváků, kteří po agresivní filmové tvorbě šedesátých let trochu zapomněli koukat pod povrch a spokojili se s žánrovým začleněním těchto filmů = komedie. Výjimkou nejsou ani Schulhoffovy filmy, které jsou sice zábavné a většinou vtipné, ale rozhodně nepojednávají o ctnostných vlastnostech lidí. Nepoučitelnost a nenapravitelnost je v podstatě vyjádřena už samotnými názvy jeho filmů. Podobným případem je také Zítra to roztočíme, drahoušku. Povrchní závist a marnivost českých "maloměšťáků" je zde zobrazena naprosto dokonale, nejen ze scénáře, který nikdy žádnou hlášku nenechá bez ironického významu, ale i z jemného neverbálního projevu našich herců (silná generace zůstává silnou i v jiných filmech než hvězdných). Film velmi ošklivě nastavuje zrcadlo početné části populace a také dnes zůstává velmi aktuální (stačí se podívat na libovolné diskuzní fórum, nebo si třeba zajít do supermarketu nebo na úřad). Ještě bych rád podotkl, že dělat nutné kompromisy ve svých filmech neznamená stát se anální subinkou cenzury - ono je to vždycky trochu složitější (vzpomeňme si na Nezvala). I proto je smutné, že nikoli nejlepší, ale přesto zajímavé filmy Petra Schulhoffa jsou často házeny na smetiště spolu se skutečnými ukázkami normalizačního poklesu, které mají na svědomí až příliš přizpůsobiví a netalentovaní režiséři, jako byl Steklý nebo Trapl. Vrcholem ironie pak je, že nejlepší české komedie byly natočeny právě v normalizačním období. Dnešní rádobymoderní veselohry jim nikdy nesahaly ani po kotníky, a to včetně opěvovaných Pelíšků. 75% () (méně) (více)
Schulhoffovi tyhle komedie, kde se dve rodiny buzerujou, sli a tahle patri mezi ty nejlepsi. Herecky obsazeni je perfektni, ochcavky, ktery rodinky zkousej, sou vtipny a neopakujou se a celkove je film hezky vtipnej. Skoda, ze v polovine filmu, kdy se presunou do panelaku, se prestanou na chvily provokovat a nic moc se nedeje, proto jen 4*. ()
Galerie (15)
Zajímavosti (28)
- V závěrečné scéně čekají René Novák (Luděk Sobota) s Naďou Kovalovou (Dagmar Veškrnová) před obřadní síní. Ve skutečnosti se natáčelo před budovou Fakulty strojní ČVUT v pražských Dejvicích. (Merťas)
- Uklízečka (Helena Růžičková) počastuje Boženu (Stela Zázvorková) nadávkou „šlejška“. Jedná se o zapomenutý výraz pro bramborovou šišku, kterou se krmily i husy. (sator)
- Karel Bartáček (František Peterka) počas hádky so svojou ženou Alenou (Iva Janžurová) povie, že má 40 rokov, na to ho Alena opraví, že má 45 rokov, dvojitú bradu a pupok. V skutočnosti mal František Peterka už 54 rokov, teda rovnako ako jeho sused Evžen Novák (Miloš Kopecký). (AxelWers)
Reklama