Režie:
Leonie KrippendorffScénář:
Leonie KrippendorffKamera:
Martin NeumeyerHudba:
Maya PostepskiHrají:
Lena Urzendowsky, Lena Klenke, Jella Haase, Elina Vildanova, Anja Schneider, Mohamed Issa, Hussein Eliraqui, Philomena Köbele, Bill Becker, Touka El-Fawwal (více)VOD (4)
Obsahy(1)
Čtrnáctiletá Nora tráví letní prázdniny doma v berlínské hip čtvrti Kreuzberg. Její starší sestra, která ji prakticky vychovala, si užívá volný čas s partou kamarádů a Noru vláčí s sebou. Poflakují se městem nebo se povalují na plovárně, kde se dá alespoň na chvíli skrýt před spalujícím sluncem. Noru ostatní mají za tichou pozorovatelku, která raději sedí opodál a svět kolem sebe zachycuje na instagramová videa. Ani její další hobby, chov housenek a motýlů, jí na oblíbenosti nepřidá. Její nesmělost se začne rozplývat, když potká svobodomyslnou a charismatickou Romy. Dny přestávají být jeden jako druhý a Nora díky živelné dívce poprvé zažívá velkou lásku se všemi radostmi i strastmi, které k ní neodmyslitelně patří... Stejně jako se housenky proměňují v motýly s pestrobarevnými křídly, i z Nory se stává mladá žena. (Queer Kino)
(více)Videa (2)
Recenze (36)
Ďalšia coming-of-age drama, s ktorými akoby sa v posledných rokoch vrece roztrhlo. Tento krát o 14-ročnej dievčine, ktorá objavuje "čaro" dospievania počas jedného horúceho leta. Dejová línia viacmenej jednoduchá, ničím výnimočná, a bohužiaľ, ničím originálna. Trochu tomu aspoň pomohla tá metafora s motýľmi, ale inak je to ten typ film, ktorý by bol pozoruhodný možno tak 10 rokov dozadu. Teraz sú takých už desiatky, a s lepšou a zaujímavejšou dejovou líniou. No ale snaha bola, a za nádejné herecké výkony je to aspoň na 2*. ()
Naštěstí se Léto v K. nesnaží být ani druhý Život Adele, čehož jsem se dopředu trochu bála, ani se z toho nestala dívčí verze Dej mi své jméno, byť tyto dva filmy spolu v mnohém korelují. Snímek o zmatcích, strastech, neobratnostech i tetelivých chvěních pubertálního přerodu má vlastní jedinečné charisma, pro které rozhodně stojí za vidění. Na druhou stranu mi v mnohém přišel zbytečně doslovný (už ty housenky a motýli) a klišovitý (už ta neprokreslená tezovitá matka alkoholička nebo postavy všech chlapců, ale i kamarádek) a bez potřebné hloubky i dechberoucnosti, kterou oba výše zmíněné snímky disponovaly v nekonečné míře. V tomhle ohledu je škoda, že s nimi nemůže soupeřit. (Mezipatra, Světozor) *~ ()
Já jsem tohle bohužel nezkouknul celý, ale i tak mě to celkem zaujalo. Asi nějak obecně nadržuju těmhle věrohodně pojatejm filmům o tápání v dospívání. Sice je tam poslední dobou trochu přelesbíno, ale jsem otevřenej aktuálním trendům (ehm), beru to jako novou normu (host vyhazuje vrchního). (75%) ()
Věčné téma strastiplného dospívání pojala Leonie Krippendorff nanejvýš civilně. Nešokuje drogovými excesy ani laciným voyerismem, lidskou sexualitu zobrazuje spíš poeticky, s půvabem. Ano, tančí se tu pod duhovou vlajkou, ano jde tu (krom jiného) o milostné vzplanutí mezi dvěma dívkami, film ale není angažovanou lesbickou romancí ve smyslu prázdné LGBT agitace. Jde o výsostně lidský příběh o vzteku, nejistotě a zmatcích, které odnepaměti charakterizují příslušnost ke komunitě náctiletých. A taky o tom, jak je to všechno snesitelnější, když k sobě najdete spřízněnou duši, které se můžete zplna otevřít. A samozřejmě i o tom, jak strašně to bolí, když o někoho takového přijdete. ()
Úchvatně přesvědčivá Lena Urzendowsky coby čtrnáctiletá introvertka Nora objevuje sama sebe i své tělo. Prožívá první zamilovanost a zklamání. Zároveň se pomalu, ale jistě stává dospělou ženou... Film je natočen velmi realisticky a civilně, s důrazem na detail. Pointa sice nemusela být tak doslovná, ale díky vtahující atmosféře prosluněného Berlína a naprosto skvělé hudbě jsem si to celé dost užila. Jako bych se vrátila v čase do doby svého mládí. (80%) ()
Galerie (34)
Zajímavosti (1)
- Natáčení probíhalo od července do srpna 2018 v Berlíně. (ČSFD)
Reklama