Scénář:
Satoši KonHrají:
Kóiči Jamadera, Šigeru Čiba, Šózó Iizuka, Akio Ócuka, Ken'iči Ogata, Čikao Ócuka, Osamu Saka, Masato Hirano, Kózó Šioja, Takaši Nagasako, Naoki Makišima (více)Obsahy(1)
Roku 1995 natočili 3 japonští režiséři 3 krátké povídkové filmy. První, hororově střižená MAGNETICKÁ RŮŽE vypráví o skupině astronautů, kteří přistanou na podivném vesmírném útvaru, který žije svým vlastním životem. Druhá, komediálně laděná SMRADLAVÁ BOMBA vypráví o muži, který po konzumaci nebezpečného léku začne vydávat nesnesitelný zápach a armáda se ho proto rozhodne zlikvidovat. Poslední, silně výtvarně stylizovaná povídka MĚSTO KANÓNŮ, silně odkazuje k Orwelovu 1984. Popisuje jeden den v utopickém totalitním státě (městě) jehož existence má jediný smysl - vystřelení z kanónu. (Skejpr)
(více)Videa (1)
Recenze (69)
Tři scifi filmy. První je spíše takový melancholický horror o tom, jak si operní pěvkyně vyvolává své vzpomínky a vyruší ji při tom skupinka kosmonautů (naprosto fascinující, technicky i obsahově, díval jsem se na to snad desetkrát - stojí za to vidět, už proto, že japonštinu s ruským přízvukem v podání pana Iwanowu jen tak neuslyšíte), druhý o tajném vládním experimentu a člověku, který smrdí tolik, že zabije celé široké okolí a třetí jako kratičká bezpříběhová vize dokonale militarisovaného státu (spíš než 1984 mi připomínalo Gilliamův Brazil, i stylem humoru). Magnetická růže je nezapomenutelná, patří k vůbec tomu nejlepšímu, co jsem kdy viděl... Ostatní jsou spíše ubohé, ale na Magnetickou růži asi nezapomenu hodně dlouho ... Rozhodně stojí za to vidět. ()
Memories obsahuje tři povídky - každá je úplně jiná, přesto jsou všechny skvělé. První, Magnetická růže, je nádherná svou kresbou, ale i vnitřní melancholií a nostalgií; a přitom je roztomile záhadná a zamotaná, jak je u Satoshi Kona zvykem. Druhá, Smradlavá bomba, je hořkokomediální příběh smolaře, kterému nemůže nikdo pomoci, a proto se ho snaží zneškodnit. Třetí je Město kanónů; v něm se prolíná vizuální stránka ze starých sci-fi s ideologií jako v 1984 - společnost, jejíž jediný účel je boj proti nepříteli, anonymnímu, bezejmenému. ()
Neupírám první povídce, odehrávající se ve vesmíru, podmanivou atmosféru, ale vzhledem k tématu bych uvítala víc temnější a klidně i strašidelnější vyznění, odlehčená druhá povídka o notně hloupém muži, co je po pozření experimentálního léku smrtící hrozbou pro ostatní lidi, mě i přes ten černý humor příliš nebavila a tak zdaleka nejvíc mě, jak svou originalitou, tak i po animační stránce, zaujal poslední příběh totalitního města, kde jediným smyslem existence obyvatel je střelba z děl proti neznámému nepříteli. ()
Abych pravdu řekl- na prdel mě to tak úplně neposadilo...Jde prostě "jen"o tři velmi kvalitní příběhy, každý s dost odlišným tempem, stylem a hloubkou a tak vedle sebe nepůsobí tak dobře jak by mohly působit samostatně... Mě osobně nejvíce oslovil příběh třetí svou vizuální odlišností, vtipem a myšlenkou..Hned v závěsu se drží příběh první se svou houpavou, snovou omamností..Pak je tam chvilku vzduchoprázdno a za ním roztomile hravá a střeštěná smradlavá bomba, která je ale poněkud zdlouhavá a myšlenkově plytká....Každopádně jde ale o parádní trojprojekt a 4 nedám pač mám slabost pro japkoidní animáky ;) . ()
III příběhy o mlhavosti, podmanivosti, pomíjovisti a vzniku vzpomínek, jakési artefaktu stojícího mimo běžné chápání. I. je jakousi zvláštní linoucí vzpomínkou na zašlá léta a potřebu je znovu oživit - doslova zahustit životem. II příběh je jakousi legráckou - tragikomickou vzpomínkou na troubu, který to všechno zvoral. III příběh je podobentství o vzpomínce, která ještě nevznikla a letí jako dělová nábojnice někam do neznáma... Nádhera! ()
Galerie (7)
Photo © Bandai Visual Company
![Memories - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/158/636/158636132_2025d1.jpg)
Zajímavosti (1)
- Hudba k povídce Magentická růže byla nahrávána s Českým filharmonickým orchestrem v Praze. (balone)
Reklama