Režie:
Alberto De MartinoKamera:
Alejandro UlloaHrají:
Leo Anchóriz, Helga Liné, Ombretta Colli, Irán Eory, Paco Morán, Vanni Materassi, Gérard TichyObsahy(1)
Klasický černobílý gotický horor italsko-španělské produkce, z části inspirovaný povídkami E. A. Poea, je zasazen do Francie druhé poloviny 19. století a obsahuje všechny typické prvky žánru. Slečna Emily se vrací ze studií se dvěma přáteli, sourozenci Jeanem a Alicí, na zámek Blanchevillů. Od svého bratra Rodriga se však dozvídá, že jejich otec zemřel. Služebnictvo je nové a mezi ním i podivná komorná Eleonora. V noci se v zámku od té doby ozývají výkřiky a vytí. (Mariin)
(více)Recenze (8)
Z mého pohledu jen průměrná koprodukční gotika v Corman-Poe či Hammer film stylu, se všemi klasickými gotickými prvky a klišé (hrad, krypty, bouře, zlověstné klenby, vrzání dveří, svícne, vítr, šepot a křik). Třeba právě ten strašidelný křik v noci, který vychází ze zámecké nejtemnější věže, to všechno jsou docela umě natočené děsivé momenty, ze kterých má člověk takový nepříjemný pocit, kdy mu naskakuje husina po celém těle. Líbila se mi scenérie (dobré využití) která tu dobře podporuje snový efekt s použitím krásné a důrazné č/b která má vliv na hodně věcí tady. Potud úchvatné. Působivá (děsivá) úvodní sekvence slibuje rovněž hodně (tady ještě jakési naděje), ale přináší jen velmi málo, jako nakonec celý tento film. Film má strašně absurdní příběh (staré rodinné prokletí které říká, že dcera musí zemřít před dosažením věku 21 let!), celé se to vleče jak týden před vejplatou, postavy jsou nezajímavé (hrát tam Vincent Price tak je to možná nesmrtelná klasika), prostředky značně omezené, chybělo mi tu o nějaké pěkné vizuální oživení, režisér De Martino nedokáže vybudovat větší napětí ani zneklidňující či rušivé prostředí, čímž vlastně brání filmu pracovat. To je prostě trvalý stav tady až do samého konce filmu, neboť nuda jako konstantní prvek v celé této vizi převládá, filmu přes všechny tyto fakt není umožněno vystoupit ze své průměrnosti, na člověka to celé působí strašně bezzubě, je tu jen málo zvratů a hrůzy jako takové, o to víc pak podle mne naprosto zbytečných vlekoucích se dialogových scén, a jiných momentů, kde se vůbec nic neděje, a které jen málo posunují příběh kupředu, atmosférické je to jen občas, předvídatelný konec je pitomý. V celém filmu jsou tak cca 2 trochu zajímavé scény, které poskytují trochu strašidelné atmosféry, jinak film bych spíše označil za mystery než za horror. Promarněná příležitost a v podstatě zbytečný film, pokud jste puritáni žánru. Existuje mnoho lepších filmů z tohoto ranku, a nakonec i od De Martina, kterého jinak považuji za solidního režiséra. 2*, jedna za monstrum ukrývající se ve věži (už jsem podobnou gotiku s jizveným mužem viděl, ale název si nevybavím) a druhá za smyslnou Emily a její energická prsa, které ji prosvítají srze noční košilku, jo musela tam bejt zima, soudě podle vztyčených bradavek:-) 2,5*/5*. ()
Gotický horor odehrávající se na hradě má všechny žánrové atributy. Noc, bouře, nervydrásající křik a skupina postav, mezi nimiž panuje napjatá atmosféra. Emilii, sestře Rodérica, kdosi usiluje o život a divák je záměrně veden k různým postavám, aby se rozhodoval, která je potenciální vrah. Nechybí monstrum, rozlehlé hradní prostory, věž, chodby i putování nočním lesem k nedaleké zřícenině s rodinnou hrobkou. Vizuál připomene kromě klasických černobílých hororů také expresionistické německé filmy, zejména pohled na schodiště ve věži působí, jako by perspektiva byla zcela rozbita. Dojde i na snovou scénu, která bývá v podobných filmech často. V řadě interiérových scén si divák může povšimnout, jak jde hercům pára od úst, tedy ve studiu se zřejmě natáčelo minimálně. Celý film provází temná hororová hudba, která navozuje tajemnou atmosféru. Snímek vznikal na populárním španělském hradě San Martín de Valdeglesias. Helga Linéová v roli Eleonore je ďábelská. ()
Parádní gotický horor kde je hlavní tahoun vynikající atmosféra která se objevila už od prvních minut a vydržela až do konce. Škoda některých scén které působily až moc roztahaně. Film staví na strachu z neznámého což je ke konci sice trošku pošpiněno, ale i tak film nepůsoby omšele. Tohle je rozhodně překvapení. ()
Typický gotický horor ze zlaté doby tohoto žánru obsahuje všechny prvky, které do něho patří: starobylý zámek (točeno na hradě Coracera u Madridu), ztemnělé chodby, kočár tažený dvojspřežím, dobové kostýmy, atraktivní ženy v nočních košilích s plápolajícími svícny, noční bouře, záhadné vytí i služebnictvo, předčasný pohřeb, noční můry mísící se s realitou a především naprosto skvělé exteriéry i interiéry kaple (natočené v ultraromantických zříceninách kláštera Santa Maria de Valdeiglesias – podobně jako horor „Noche del terror la ciego“). V roli služebné spatříme (z hororů dobře známou) německo-židovskou herečku Helgu Liné-Sternovou, postavu Rodriga Blankevilla představuje německo-španělský herec Gérard Tichy, slečnu Alici rakousko-turecká židovka Iran Eoryová… Podstatou zápletky je rodová kletba a pokus o její zrušení za velkou cenu. Expresionistickou kameru scény, kdy dívka v noci prochází chodbami zámku, považuji za jednu z nejlepších tohoto druhu vůbec. ()
Okázalo nudný gothic horor(?), kde sa čiernobiely ( plus nejaká tá triková miniatúra hradu ) formát rozhodne neprenáša do divákových ( po podobne zameranej zábave lačnúcich ) očakávaniach. Rozhodne nie všetko zo starodávneho poňatia tohto žánru, prišlo v minulom storočí. ()
Chcete-li žánrový masterpiece, hledejte dál, ale i tak leze "Blanchevillské monstrum" zájemcům doporučit jako sice možná průměrnou, avšak ukázkovou italskou gotiku. Příběh inspirovaný povídkami E. A. Poea, zejména Zánikem domu Usherů, je natočen komorně ve stylu thrillerů Alfreda Hitchcocka a i přes typické gotické kulisy a rekvizity se tedy o čistý horor nejedná. Mě osobně příběh úplně nesedl (raději dávám v tomto žánru přednost fantastičtějším tématům) a kladně hodnotím spíše formu. Audiovizuálně je to totiž naprostá paráda, nádherně nasnímané černobílé obrazy polomrtvého lesa, temného hradu, jeho chladných chodeb plných zlověstných stínů, kvílivých zvuků a schodiště vedoucí k děsivému tajemství ve věži. Atmosféra se tu prostě povedla, u několika snových scén tu diváka až podivně mrazí a už jenom kvůli tomu stojí za to film vidět. ()
Poměrně odbytý a nevýznamně obsazený horor, která zestárl. ()
Docela příjemný gotický horor. ()
Reklama