Režie:
Vladimír SlavínskýScénář:
Josef MachKamera:
Josef StřechaHudba:
František ŠkvorHrají:
Otomar Korbelář, Lenka Podhajská, Marie Brožová, Miroslav Homola, Vladimír Majer, Jiří Dohnal, Vojta Novák, Zita Kabátová, Jindřich Plachta, František Paul (více)Obsahy(1)
Laskavý dobrák a advokátní písař Kypr se obětavě stará o schovanku Annu Marii a po večerech v hospodě U Hrubiána pomáhá s různými právními problémy chudým a bezmocným. Zatímco Anna Marie získává možnost uspět jako zpěvačka, stárnoucí muž se potýká s narůstajícími problémy, které plynou nejen z jeho působení advokáta chudých, ale především tragické minulosti zahalené tajemstvím, která ho po letech opět dohání. V hospodě U Hrubiána se objeví záhadná žena, kterou pohled na Kypra vyděsí, a také kavárník Turba, který odhalí Kyprovu bývalou identitu a označí ho za vraha. Na povrch vyplouvá příběh vyšetřujícího soudce Kiliána a tragické smrti jeho kamaráda Remeše. Přestože se od Kypra odvrací přátelé i známí, v celém příběhu něco nehraje. Brzy je jasné, že tajemství, které Turba vyjevil není úplné a pravda možná také vypadá jinak. (nash.)
(více)Recenze (23)
Bylo by to perfektní, nebýt poněkud přeslazeného závěru a nadkritického množství zpěvu, který svou délkou a četností každou chvíli rozbíjel příběh i pečlivě budovanou tísnivou atmosféru plnou tajemna, tušené dávné tragédie i gradujícího napětí při postupném vrstvení náznaků minulosti a ran, které postupně dopadaly na Kypra bojujícího s osudem i tragickou minulostí. Občas poněkud patetické, přesto působivé a v některých momentech nezapomenutelné. Vynikající Otomar Korbelář a Slavínský vážnější než je zvykem společně vytváří příběh, který v paměti jen tak nezapadne. Spolu s Kouzelným domem patří k mým nejoblíbenějším dramatům 40. let. ()
Poslední roky si takzvaně doplňuju "filmové vzdělání" a koukám tedy na řadu a řadu filmů z let minulých; a to nejen z povinnosti, ale protože ty zašlé časy mám upřímně rád... ale proboha co bylo tohle? Ztratit soudnost, tak jdu možná na 2* ...jak by řekla Magenta z RHPS - "How sentimental". ()
Mírně sentimentální drama, které však dokazuje, že Slavínský dokázal vytvořit seriózní film na vážnou tématiku. Za pozornost stojí dobrá řemeslná práce, několik hereckých výkonů v čele s Korbelářem a Brožovou a vrcholný závěr, který Modlitbou za vlast přímo apeluje na dobové publikum a je nádherným vyjádřením naděje, která rezonuje i v příběhu. Už díky němu tenhle netradiční film ve filmografii mistra zábavy stojí za shlédnutí. ()
Aneb jak Slavínský udělal z Arbese (tomu by to radost určitě neudělalo) Červenou knihovnu. Mimo jiné jeden ze zdrojů Pytlákovy schovanky (viz scéna s italským učitelem hudby, že). Slavínský si v podobném duchu liboval, myslím, že ale v tomto ohledu je povedenější burianovka Zlaté dno, na druhou stranu Advokát chudých a To byl český muzikant pomáhali burcovat český vlastenecký duch (v obou případech hlavně hudební složkou) v prvních letech okupace, proto je nutná i určitá schovívavost. ()
Ach, Slavínský, Slavínský... proboha, proč? Připravit mi po čase takový skvělý dramatický zážitek z dalšího černobílého filmu (kterému jsem jaksi vzhledem k ostatním kladům odpustil i přehrávající (ne)herečku v hlavní ženské roli) a pak to na závěr skloubit s vyvrcholením vedlejší linky ve stylu červené knihovny? Úpřimně mám po skončení z toho trochu rozpačité pocity... Ten film měl silný ústřední příběh o bývalém advokátovi, na kterém bylo spáchano před lety křivé obvinění, ale z posledních 20ti minut jsem měl pocit, jakoby ten několikánásobný happy end kolem osudu postavy mladé schovanky (v nové lásce, v neúplné rodině, v pěvecké kariéře) byl pro režiséra snímku důležitější než téma následků starého obvinění a znovunalezení své cti. Škoda, za výraznou část zpracování soudního námětu, jehož napínavý "proces" probíhá v zakouřené hospodě, za hutnou temnou atmosféru v jistých scénách podpořenou i vizuálem, a za výkon Otomara Korbeláře v hlavní roli bych razil plných pět hvězd. Korbeláře jsem dosud měl nejvíce zafixovaného jako lupiče Fredyho Floka v parodii Těžký život dobrodruha /ze stejného roku/ a zde mne hodně překvapil v nezvykle dramatické roli, navíc ještě v postavě věkově a osobnostně rozdílné (místo charismatického muže v středním věku tak trochu utrápený deděk, tedy s výjimkou retrospektivní scény). Zejména v jeho společných dialozích s Jindřichem Plachtou coby hokynářem číšela z filmu krásná člověčina, to bylo radost dívat se a poslouchat. 80% (# Challenge Tour – 52 roků filmu za 52 týdnů) ()
Galerie (26)
Zajímavosti (9)
- Poslední role Fanči Foltové, půvabné herečky, která naprosto zmizela z filmové historie. (ČSFD)
- Druhá a zároveň poslední filmová role Lenky Podhajské, která zemřela předčasně v pětadvaceti letech v srpnu 1946. (Marthos)
- Film byl uveden na IX. MFF v Benátkách v roce 1941. Zdroj: Český hraný film 1930-1945, NFA 1998. (ČSFD)
Reklama