Režie:
Pedro AlmodóvarScénář:
Pedro AlmodóvarKamera:
Affonso BeatoHudba:
Alberto IglesiasHrají:
Cecilia Roth, Marisa Paredes, Antonia San Juan, Penélope Cruz, Fernando Fernán Gómez, Carmen Balagué, Pedro Almodóvar, Cayetana Guillén Cuervo (více)Obsahy(1)
Řekové říkají, že jenom ženy, které omyly své oči pláčem, mohou vidět jasně. Pro Manuelu toto přísloví neplatí. Té noci, kdy auto srazilo jejího syna Estebana, pláče, až jsou její oči úplně suché a současnost i budoucnost splývají ve vzdálené temnotě. V hlavě se jí promítají poslední zápisky jejího syna. „Dnes ráno jsem prohlížel máminu ložnici, až jsem našel svazek fotografií. Všechny byly v půli přestřižené. Předpokládám, že tam byl můj otec. Mám ten dojem, že právě tato půlka v mém životě chybí." Matka mu nikdy neřekla, kdo byl jeho otec... ovšem hledat v Barceloně muže jménem Lola není vůbec snadné... (Hollywood Classic Entertainment (H.C.E.))
(více)Videa (1)
Recenze (292)
Ačkoliv jsem nikdy neviděl od Almodóvara žádný film úplně celý, hodně jsem se mu vyhýbal a po tomto snímku vím proč. Nechci tento film strhat, protože co se týká hudby, neobvyklého příběhu, jedinečné režie a především herců, nedá se mu nic vytknout ale mě je prostě režisérův podivný svět plný homosexuálů, transvestitů, transsexuálů a jiných bizardních bytostí prostě cizí a nesympatický a i necelá dvouhodinová návštěva mi přišla nudná. ()
Pedro Almodóvar jako svérázný znalec ženských duší, osudů i všemožných pohnutek, které jimi vláčí a smýkají. U Almodóvara si stále nejsem jistý, zda mám jeho filmy vnímat jako projev nezávislé, volné vlny, anebo zda se jedná pouze o zvláštně pokřivený kýčovitý obrázek podivného světa uvnitř samotného režiséra, který tu ventiluje své podivné duševní pochody, dávná traumata a všechen ten nepopsatelný zmatek, v kterém se jeho mysl musí zmítat. Tady se to projevilo až absurdním způsobem, kdy asi nemá smysl uvažovat o reálnosti postav ani o vysvětlení toho, proč se chovají, jak se chovají. Nicméně, film je to stejně dobrý a bezesporu dost zajímavý. ()
Totálně nudná sračka. Sonda do života lepší spodiny společnosti. Divák sleduje celou stopáž dialogy otravných kurev a jejich nehezké osudy, které samozřejmě nebyly jejich zásluhou. Prostě k ním byl život nemilosrdný. Bohužel kurvy zřejmě sdílely málo motivačních citátů, a tak se nedokázaly postavit na vlastní nohy a stát se úspěšnými, tudíž jen tiše trpěly. Otřesný film plný nudných a otravných neherců. Tohle je tedy těžce nadhodnocovaná píčovina. ()
Teatrálně vykroucené, nespoutaně melodramatické a překotně barevné... Almodóvar o životě jako o hraní rolí, rolí matky, rolí ženy, rolí muže – inteligentní a konzistentní útvar s charakteristicky vláčným rukopisem (kolik pro Španěla znamená hudba Alberta Iglesiase!). Queer film, který se ale vůbec neuzavírá před majoritou. Osobně si s jeho místy až komediální stylizací nevím rady. Připadá mi, že z oné hypersenzitivity mateřských peripetií si Almodóvar tropil šoufky v Rozervaných objetích. Ta jeho sebereflexivní škraboška intelektuála je mi asi o chlup bližší než pastelový jemnocit Vše o mé matce. ()
Moje úplně první setkání s Almodóvarem mě velmi mile překvapilo. Má to styl, jemuž podobný se asi těžko najde u nějakého jiného režiséra. Silný a hodně dobře zpracovaný příběh s některými pro puritánštější publikum lehce šokujícími postavami (mimochodem velmi dobře zahranými), navíc pro španělštinu mám slabost (ale i bez této mojí slabosti jde o výborný film). ()
Galerie (69)
Zajímavosti (17)
- Pedro Almodóvar svůj film věnoval herečkám Bette Davis, Gene Rowlands a Romy Schneider. (džanik)
- Manuela Colemanová je postava ze staršího Almodóvarova snímku, Květ mého tajemství (1995). (džanik)
- Agradův (Antonia San Juan) monolog vychází ze skutečné příhody, kdy jednou v argentinském divadle selhala elektronika a režisér zrušil představení. Herečka Lola Membrivesová se tehdy publiku nabídla, že pokud zůstane, bude jim vyprávět o svém životě. (džanik)
Reklama