Režie:
Peter BogdanovichScénář:
Peter BogdanovichKamera:
Nicholas Josef von SternbergHrají:
Jeff Bridges, Cybill Shepherd, William McNamara, Eileen Brennan, Randy Quaid, Cloris Leachman, Timothy Bottoms, Annie Potts, Sharon Ullrick (více)Obsahy(1)
Drama Texasville je značně opožděné pokračování Bogdanovichova Posledního představení. Film vychází z románu Larryho McMurtryho a dělí se do několika epizod, v nichž sleduje osudy postav z Posledního představení na setkání v Texaském městečku téměř 30 let od konce posledního filmu. Kromě problémů dospělosti se postavy musí vypořádat s city a vzpomínkami z časů dospívání. Je léto roku 1984 - před třiceti lety byl Duane kapitánem středoškolského fotbalového týmu a Jacy byla na školním večírku zvolena královnou krásy, nyní se však toto Texaské městečko poblíž Wichita Falls připravuje na oslavu stého výročí. Ceny ropy klesají, banky krachují a Duane dluží 12 milionů dolarů. Jeho žena Karla se utápí v alkoholu, děti se řítí z jednoho problému do druhého a on spí s manželkami svých kamarádů. Jacy se vrátila do města - po několika hereckých úspěších, životě v Itálii a smrti svého jediného dítěte. Lidé si říkají, že se Duane a Jacy dají zase dohromady, tak jako na střední škole. A Sonny je „uvnitř utahanej“ a má strach o svoje bezpečí. Dokáží tito lidé ve středním věku najít duševní klid? (oficiální text distributora)
(více)Recenze (10)
Bez nejakého dlhšieho úvodu je divák ponorený do vzťahovej motaniny amerického malomesta. Ako tu podaktorí namietajú, naozaj ide o ťažko pochopiteľné príbuzenstvá, lásky... Príliš vysvetľovačiek, aby sme pochopili kto s kým a prečo, sa nekoná. Ale podľa mňa niet ani veľmi dôvodu. Skôr je to o cítení zrelých štyridsiatnikov, ktorí už majú búrlivú mladosť za sebou, viacerí aj nejaké tie deti a "šťastnejší" aj dvadsaťročné manželstvo. Na životných osudoch jedného z nich - neveľmi úspešného naftového prospektora sledujeme prelínanie sa tejto generácie s ľuďmi ohraničených areálom menšieho mesta, kde každý každému vidí oveľa hlbšie ako do príslovečnej kuchyne. Netradičný spôsob, zdanlivo ignorujúci diváka, o to intenzívnejšie vypovedá práve o životnom pocite. Zopár chytro vložených obrazových hračičiek pridáva plusové body a vyzdvihuje tak celok nad púhy priemer. 70% ()
Bývalí spolužáci Duane a Jacy se setkávají po více než dvaceti letech, přestože oba již mají vlastní rodiny, stále k sobě něco cítí. Melancholický film navazující na Poslední představení , trpí častou chorobou druhých pokračování – chybí mu ucelená, logická zápletka a originalita jedničky. Bogdanovich tentokrát trochu vaří z vody a film více zaujme jen výkonem Jeffa Bridgese. ()
Tak tohle mi přišlo jako hodně podivný film. Duane žije v rodině, kde jen obtížně pochopíte, kdo je s ním a v jakém příbuzenském vztahu, proč se vlastně se svojí ženou rozchází a jestli se vůbec chce rozejít, do toho vstoupí jeho bývalá láska Jacy (která je u nich hned jako dma) a zřejmě každá druhá žena z Texasville a když ne se samotným Duanem, tak s jeho synem, pořád tam někdo brečí, nadává nebo se rozčiluje...dává to někomu smysl? Mně to smysl nedávalo. ()
Poslední představení byl výborný, soběstačný film, který si pokračování nevyžadoval a v tomto případě snad ani nezasloužil. V Texasville se pouze nostalgicky vzpomíná, jaké to bylo, když byli tito hrdinové ještě ve školních letech a divák může také pouze nostalgicky zavzpomínat, jaké to bylo, když Peter Bogdanovich natočil "první díl". Navíc kdo Poslední představení neviděl, těžko se v pletenci postav zorientuje. Úvodní sekvence se nesnaží seznámit nás s postavami, ale rovnou nás vrhají do děje necelých 30 let poté, co Duane a spol. vyšli ze střední školy. Neřeší se nic jiného než bývalé a současné vztahy, které se neustále proměňují, aniž by k tomu měli postavy jakoukoliv motivaci. Celé se to zdá na palici a i samotný Jeff Bridges po celou dobu neustále kroutí hlavou. Jediné, co jsem na celém filmu shledal zajímavým je to, že je zajímavé vidět "téměř" celou sestavu pohromadě po tak velkém časovém odstupu. ()
Bogdanovich má sklon, zvlášť u svých pozdějších filmů, odlehčovat vážné či smutné situace roztomilým či hravým pohledem na ně. Pro někoho to může působit zajímavě. Někdo by možná očekával víc patosu či tragické vážnosti. Myslím, že Texasville by snesl více patosu, nebo možná hlubší pohled do psychologie postav. Např. konec by dával větší smysl, kdyby tam bylo víc scén, ve kterých se Jacey trápí kvůli smrti svého dítěte (které prý jsou v "Director´s Cut", který vyšel kdysi na Laserdiscu). Některé komediální dialogy jsou velmi vtipný, zatímco jiné jsou až bolestivě nevtipný. Během děje se stane mnoho věcí, ale nic z toho není rozvinuto jako hlavní zápletka. Ta je totiž zkrátka to, že život jde dál pro mírně podivný lidi v ospalém texasském městečku, nikdo nevidí řešení pro svou zmatenou životní situaci a jako ve skutečném životě, je těžké z toho uchopit jednu jasnou pointu. Tak proč dávám čtyři hvězdy ? Hlavně protože je Texasville v podstatě jako román, u kterého při každém shlédnutí vidím nové detaily a souvislosti. Je to zkrátka takový zvláštní rébus mnoha různých situací, a některé jsou docela i zábavné či mírně dojemné. ()
Reklama