Režie:
Ladislav SmoljakKamera:
Richard ValentaHudba:
Petr SkoumalHrají:
Zdeněk Svěrák, Valerie Kaplanová, Josef Abrhám, Libuše Šafránková, Marie Drahokoupilová, Vladimír Svitáček, Jaroslav Vozáb, Petr Kostka, Míla Myslíková (více)Obsahy(1)
Filmem Jára Cimrman ležící, spící se nám představuje fiktivní postava všestranného génia naší minulosti, protagonisty desítky her, uvedených v pražském divadélku, nesoucím jeho jméno. Filmový příběh, v němž se Cimrman poprvé zhmotnil do konkrétnější podoby, je tvořen několika "rekonstruovanými" epizodami z jeho života, zasazenými do rámce exkurze v jeho světničce ve vsi Liptákov. Jednotlivé kapitoly, prodchnuté typickým humorem autorské dvojice Smoljak - Svěrák, přinášejí většinou zcela nový pohled na dosud neznámé "aspekty" Mistrova života a díla... (Ateliéry Bonton Zlín)
(více)Recenze (561)
Tohle cimrmanovské dílo na mě nezapůsobilo tak silně, jako jejich ostatní. Jejich hry mám hrozně rád, ale tohle prostě nebylo to pravé. Například film Nejistá sezóna se mi líbí mnohem více. Přesto se jedná o film velmi vtipný a některé nápady jsou skutečně naprosto geniállní. Celý film naštěstí provází skvělý herecký výkon Zdeňka Svěráka, který je (jako skoro vždy) naprosto nezapomenutelný :) :) Nu, přeju DJC ještě mnoho dalších skvělých let :) :) :) 8/10 ()
Já bych tomu Járovi strašně rád dal pět hvězd, už jako cenu útěchy za to, že furt byl všude pozdě... :-) Ale nemůžu. Ten film má bohužel dost much(šek), ale takových, které jsou pro mě u potenciálně >vynikajícího< filmu těžko akceptovatelné (například moderní sloupy elektrického vedení v záběru při jízdě na Konopiště léta páně 1909). Mám rád tyhle >dadapata< hrátky s legendárním géniem, nakonec i ty hry D.J.C., ale tenhle film víc jak čtyři hvězdičky nezaslouží. Škoda, protože je to nadprůměrná, námětem i v dialozích skvěle vypointovaná komedie (s lehce >národně-satirickým< náhledem ;o), kterou zkrátka v detailech kazí ta typická česká ledabylost... ()
Cimrmanovská poetika od počátku přináší do českého prostředí závan nového. Vedle Suchého a Šlitrova Semaforu je zřejmě nejvýznamnějším tvůrčím projevem vlny obnovy malých divadel v šedesátých letech. Navazuje tam, kde se kdysi pohybovala Červená sedma, Revoluční scéna nebo kabaretu věnovaná významná část tvorby Jaroslava Haška. Zapomínat by se nemělo ani na Osvobozené. Umění mystifikace, schopnost konstruktivní travestie, nenárodovecká národovost (nedejme se mýlit, Svěrák je v hloubi svého rozverně něžného srdce horoucím vlastencem moderního typu - viz OBECNOU ŠKOLU), dokonalá perzifláž exaktně vědeckého přístupu, která pobaví všechny včetně vědců samých, osobité pojetí průvodcovského výkladu - a v něm opět dokonale zvládnutá "demokratičnost" diskusí někdejších veřejných schůzí a diskusí komunistické éry - to všechno povznáší ducha a do rozchechtání žene náhle jaré srdce. Jemnost provedení, autentičnost v kresbě prorostředí, perfektní pseudointelektuálno osmdesátých let jsou stejně adekvátní charakteristikou formy jako předtím poetiky. Nadčasovosti není nikdy dost; zde se nám podává plnými dlaněmi. Co bychom si mohli přát víc? ()
Na představení Cimrmanů se vždy rád podívám, proto jsem se těšil, když jsem měl konečně možnost vidět Járu Cimrmana ležícího, spícího.. První půle pseudo-dokumentu vynikající, smál jsem se prakticky neustále, ale s překlenutím filmu do druhé půle jakoby autorům docházel dech (samotnému se mi to nechce věřit, ale tak jsem to cítil). Přesto velmi nadprůměrná zábava. ()
Co k tomu dodat? Životopisný příběh o Járu Cimrmanovi se Svěrákem v titulní roli. Klasický Cimrmanovský humor. Chudák jako chlapec musel chodit do dívčí školy. Nejlepší je asi část Cimrman pozdě přicházející. On to všechno vymyslel, ale vždycky byl druhý. Tak aspoň ty dvoudílné plavky. "Graham Bell, zrovna tu byl." :D ()
Galerie (11)
Zajímavosti (36)
- Když mladý Cimrman ještě coby studentka dívčí školy běží pro suché šaty učitelce, která spadla při pouštění věnečků do Vltavy, proběhne dvakrát podloubím, v němž je na sloupu patrný symbol míru - logo hippies (od 13. minuty filmu). (Logout)
- Na začátku filmu hlas na magnetofonové pásce u fotky mlynáře s rodinou hlásí, že byla pořízena v květnu 1914. Ke konci filmu vidíme záběr z pořizování fotky: krajánek při něm mluví o atentátu na následníka trůnu. K tomu ale došlo v Sarajevu 28. června 1914. (offlineman)
- Ve filmu chybí scéna pokusu s raketou, při níž Cimrman radí ruskému raketovému průkopníkovi Konstantinu Eduardovičovi Ciolkovskému (1857-1935), obklopenému mužíky. Tuto scénu použili tvůrci jako tzv. bílého psíka. Nešlo o nic jiného, než o vnadidlo na cenzora, aby se uspokojil, že našel něco ilegálního a mohl to zakázat. Díky této fintě potom prý procházely scény, které by jinak byly jen těžko schváleny. (sator)
Reklama