Režie:
Karel SmyczekKamera:
Jan MalířHudba:
Jaroslav UhlířHrají:
Jiří Strach, Pavel Zedníček, Barbora Seidlová, Arnošt Goldflam, Marián Labuda st., Jiří Lábus, Miroslav Táborský, Jaroslav Sypal, Ladislav Gerendáš (více)Obsahy(1)
Laskavá pohádka s písničkami pro celou rodinu. Za lesy hlubokými a kopci oblými se rozkládá půvabná česká kotlina. Kromě obyvatel počestných a pracovitých tu ale bydlí také loupežníci. Nejhorší z nich, starý raubíř Lotrando (J. Pecha), si pro samé obírání pocestných málem ani nevšiml, že mu z jeho syna vyrostl pěkný, ale nevzdělaný mladík. Pošle proto mladého Lotranda (J. Strach) do kláštera, aby se mu dostalo řádného vychování. Z chlapce, který dosud rostl jako dříví v lese, se mezi mnichy stane jemný mladý muž. Jako poslušný syn svému umírajícímu otci slíbí, že řádně převezme jeho řemeslo. Když se duše starého arcilotra konečně odebere do pekla, nastanou mladému Lotrandovi těžké chvíle. Jako slušně vychovaný člověk není schopen obrat ani toho nejobyčejnějšího kupčíka. Ještě, že potká drvoštěpa Drnce (P. Zedníček), který se s ním rozdělí o kus chleba s tvarohem. S fortelným dřevorubcem se Lotrando dostane také do daleké Solimánie. Tam už dlouhou dobu shánějí pravého studovaného doktora. Člověka, který má před svým jménem lékařskou slabiku "Dr.". Jedině takový muž by - alespoň podle světaznalého cesťáka pana Lustiga (A. Goldflam) - mohl vyléčit stonavou princeznu Zubejdu (B. Seidlová), nad níž se sultánovi Solimánovi (M. Labuda) bolestně svírá jeho široké otcovské srdce. Jenže drvoštěp Drnec, přestože má u jména hned dvě slabiky "dr.", o opravdické medicíně nic neví a nad hlavami vážených hostů z Čech se začnou stahovat černé mraky. Princezna však projeví nečekaný zájem jak o pěkného drvoštěpova pomocníka, tak i o přitažlivý zvyk, podle něhož si zamilovaný muž bere za manželku pouze jednu ženu. V sultánově paláci je naštěstí také krajanka La Mad (L. Krbová), která dobře ví, co vlastně Zubejdě schází: slunce, vzduch a... samozřejmě láska mladého Lotranda. (Česká televize)
(více)Videa (1)
Recenze (509)
Pro mě jedna z nejmilejších českých pohádek. Je tu vše, co má ve správné pohádce být - roztomile rozmazlená princezna, snaživý pan král, a hrdina.. no hrdina, spíše nemotorný mladík se zdravým selským rozumem. Chytlavé písničky, dobří herci a nenásilný humor, to vše zasazeno do příjemného prostředí Čech a dálného Východu... Sultán Solimán vládce náš, slunce naše jasné. ()
Vtipná a příjemná pohádka pro všechny diváky, jak ty malé a tak i ty velké. Každý si v ní najde něco svého. Totéž samozřejmě platí i o písničkách, které se zde hojně vyskytují. Jsou chytré a plné humoru. Obchodník s bižuterií v podání Arnošta Goldflama nemá chybu. Jablonec byl proslavený po světě. Když opomenu Lotranda Jirky Stracha, tak je to první figura, kterou si z pohádky vybavím jako první. Ocěňuji i samotný nápad skloubit dvě pohádky do jedné. Vznikl z toho moc hezký příběh. ()
Není to až tak povedená pohádka, a to z mnoha důvodů. Svěrákova snaha přetvořit si scénář k obrazu svému, tady vyznívá těžkopádně a z toho všeho se vytratil i vtip. Režie ostříleného Karla Smyczka je nepříjemně televizní a zcela se míjí s hravým pojetím scénáře a je vidět, že Smyczekovi zrovna pohádky dvakrát nesedí. Záchranou jsou hlavně herci a trio Seidlová, Zedníček a Strach hrají spolehlivě. Díky nim se to dá přetrpět. A nakonec zjistíte, že to byla mile naivní podívaná. 60% ()
Skutečně asi naše nejlepší porevoluční pohádka. Z četných hlášek je znát, že scénář prošel rukama Zdeňka Svěráka. Role drvoštěpa je jako ulitá pro Pavla Zedníčka, vtipní byli vyslanci v čele s Miroslavem Táborským. A nechyběla ani „překvapivá“ pointa alá Hvězdné války. :-) Přes moderní humor a multikulturní pozadí si Lotrando a Zubejda pořád drží pohádkovou atmosféru, i když jinou než tu, kterou známe ze starých českých pohádek. Ale je to vyloženě příjemný film, na který se hezky kouká, a i ty písničky jsou povedené. ()
Už je to nějaký pátek, co tahle pohádka vznikla. Takže ji znám jako dítě a i jak dospělý. A musím říct, že pokaždé je vtipné, podobně jak je to tomu třeba u Asterixe. Vtipy jsou vymyšleny tak, aby byly vtipné jak pro děti, tak pro dospělé. A to nedokáže jen tak někdo, za to ode mě obrovská pochvala. ()
Galerie (22)
Zajímavosti (23)
- Ve scéně procházky po tržišti je na plátně zobrazena postava malíře Henriho Rousseaua z jeho vlastního autoportrétu z roku 1890, který je k vidění v Národní galerii v Praze. Místo malířské palety však drží v ruce meloun. (mcleod)
- Rodiče Drnce (Pavel Zedníček), kteří se v záběru objeví jen na pár sekund ve scéně, kdy se o nich zpívá, si zahráli hercovi skuteční rodiče. (skinny9)
- Režisér Karel Smyczek komentoval, že film je "víc Svěrák než Čapek. A humor vyprávění, aniž bych chtěl ten termín zneužívat, cimrmanovský. V příběhu se dějí věci, které se dramaturgicky vyřeší větou: 'Svět je malý a o náhody v něm není nouze.' Tím je vyřešen problém, jak se ti dva potkají, který by autora jinak velmi dlouho sžíral a trápil, což pro mě po všech těch realistických příbězích, které jsem dělal, představovalo určité pohlazení." (NIRO)
Reklama