Režie:
Jaroslav SoukupScénář:
Jaroslav SoukupKamera:
Viktor RůžičkaHudba:
Zdeněk BartákHrají:
Jiří Bartoška, Ivan Vyskočil, Ladislav Potměšil, Zdeněk Maryška, Marcel Vašinka, Jan Řeřicha, Jiří Lábus, Josef Nechutný, Jan Kraus, Miroslav Zounar (více)Obsahy(1)
Začínající režisér Jaroslav Soukup se pokusil manévrovat v úzce vytyčených politických mantinelech. Na jedné straně se podřizuje režimním skazkám o nutné obraně státních hranic před pronikáním nepřátel, současně se však s téměř dokumentární hodnověrností snaží postihnout tvrdé podmínky, v nichž pohraničníci museli v těsně poválečném období žít... Záběry drsné přírody, ustavičně prověřující lidskou výdrž, vytvářejí vcelku důvěryhodné zakotvení celého příběhu. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (89)
Až na malinký kousek ideologie ve formě prozápadního špiona Karla Hlušičky je tohle překvapivě dobrý film zobrazující prvopočátky vzniku SNB (tehdy ještě za účasti opravdových válečných veteránů a bez pejorativního nádechu, který přinesla až doba následující) a boje s banderovci a podobnými bandami v pohraničí. A přiznejme si, že Zlata Adamovská byla nádherná a s Ivanem Vyskočilem tvořili naprosto uvěřitelný pár. Když jsem film viděl poprvé krátce po jeho uvedení do kin, nemohl jsem potom několik večerů usnout, tak mě sebrala právě Zlatina smrt. Jde o jeden z posledních opravdu dobrých Soukupových filmů. ()
Takhle nějak si představuju normalizační blockbuster. Západní škrtiči, ďábelské rádiové vysílání z NSR a nikdy neutuchající proud čáru přebíhajících kriminálních živlů, do kterých to Bartoška s Vyskočilem kropí hlava nehlava, protože „v Praze to začalo bejt vostrý“. V případě, že se oprostíme od ideologického nánosu, dostaneme adrenalinovou akci plnou nečekaných zvratů (romantická linka, smrt hlavních charakterů) a tunu polidšťování neživotných postav (starej, manželka), které se nejčastěji odehrává prostřednictvím šikany zmateného Lábuse. Hnusně vylhanej film, ale musím uznat, že jsem se u něj nechutně bavil. ()
Taková light verze Krále Šumavy- dokud wervolfové chodí přes čáru jako do práce a pozornost se soustředí na Jirku, Ivana a Láďu, je dobře. Jakmile ale přijde "vítězný Únor", les je plný kopečkářů a diverzantů s parabelami v aktovkách a za hrdinu je jen Jirka s věrným psíkem Rexem, je zle. Chvíli jsem si fakt myslel, že pohraničníci poslouchají nepřátelskou vysílačku...hned se však ukáže, že pouze v rámci politického školení. Za pozornost stojí ústřední hudební téma (Z.Barták). ()
Těžko hodnotit takový film. Pohledem dnešního diváka, který má možnost nahlédnout do historie krvavých poúnorových let, je pohled na Bartošku, co by pohraničníka pálícího ze samopalu po agentech ze západu, kteří se snažili bojovat proti komunismu v ČSR, poněkud bolestný. Ano, film je to jinak nadmíru po všech stránkách kvalitní, ale hodnotit jej je velice težké. Z filmového hlediska za čtyri hvězdy ale z toho historického jako příbuzný komunisty popraveného kurýra zahraničního odboje házím film do odpadu. Za dvě hvězdičky. A i ty jsou moc. ()
Hodně povedený ale řek bych spíš trezorový film,protože sehnat ho byl velky problém.Film nás zavádí do poválečného pohraničí kde hlídky naší armády musely hlídat státní hranice v dost tvrdé a nehostinné jak době tak přírodě.Film má skvělé herecké obsazení.Sou zde naše filmové špičky v době kdy byli ještě pěkné ucha např.Bartoška,Potměšil,Lábus,Kraus,Vyskočil.Bohužel něktří z hlídkujících vojáků zařvou pod rukou německých sviní.Hold nebyla to lehká doba,kdy se i mezi českými lidmi oběvila svině spolupracujíci s fáškama. ()
Galerie (7)
Zajímavosti (5)
- Zbraně, které pohraničníci používají, jsou samopaly PPŠ-41 Špagin s bubnovým zásobníkem ráže 7,62 × 25 mm Tokarev. (ArthasKarfa)
- Werwolfové byli němečtí záškodníci, kteří prováděli svoji činnost na konci druhé světové války a bezprostředně po ní. (ArthasKarfa)
- Natáčelo se na zámku Broumov, v Boru u Tachova, Plzni, v obci Domaslov a Kořen na Tachovsku, v Michalových horách a Předním Žďáru. (M.B)
Reklama