Scénář:
Juan Antonio BardemHudba:
Gianni FerrioHrají:
Omar Sharif, Gérard Tichy, Philippe Nicaud, Ambroise Bia, Jess Hahn, Rafael Bardem Jr., Gabriele Tinti, Mariano Vidal Molina, Rik Battaglia (více)Epizody(6)
-
Útěk (E01)
-
Zachráněni (E02)
-
Nepřátelská hora (E03)
-
Opuštěni (E04)
-
Černý prapor (E05)
-
Tajemství ostrova (E06)
Obsahy(2)
Nebezpečné dobrodružství trosečníků na neobydleném ostrově v Tichém oceánu. V průběhu války severu proti jihu v r. 1865 uprchne z obklíčeného města Richmondu pětičlenná skupinka uvězněných seveřanských mužů. Vede ji vědec a major Grantovy armády Cyrus Smith, kterého doprovází jeho černošský sluha Nab, novinář Gedeon Spilet, námořník Pencroff, patnáctiletý sirotek Herbert Brown a pes Top. Uprchlíci se zmocní balónu jižanské armády a odstartují, pak se však rozpoutá vichřice a ta neřiditelný balón spolu s pasažéry zanáší nad širý divoký běsnící oceán, balon klesá a oni spadnou na pobřeží neznámé pevniny nebo ostrova? Začíná pro ně nebezpečné dobrodružství, při němž budou muset vynaložit veškerý svůj um, aby přežili. Podaří se jim to? (TV Barrandov)
(více)Recenze (81)
Modrý ostrov, v hlubinách oceánu * Modrý ostrov, pod sluncem tak velkým* Ztracený v moři Jako bod jako slza* Daleko od zimy a času* Modrý ostrov, uvidíte to brzy* modrý ostrov, mezi nebem a vodou * Za světem V úkrytu lidí * Nakonec ho najdete před sebou Modrý ostrov, * ztracený ve vesmíru* Modrý ostrov, ve světě vzhůru nohama* To nám nemůžeme vzít* Cestu už znám* jako modrý ostrov ... modrý ostrov* L'Île mystérieuse (Bonus - Interview d'Omar Sharif) ()
Viděl jsem jen kousek a stačilo. Bylo to už dávno takže po dalším shlédnutí uvidím. ()
Nádherná hudba, o které jsem si dlouho myslel, že je od nějakého světoznámého skladatele vážné hudby... Jako čtenáře knížky mě samozřejmě zklamala výprava, ale bylo mi jasné, že více se přiblížit knižním ilustracím zobrazujícím stavby trosečníků bylo nad síly (a finanční možnosti) tvůrců. Přiznávám, ale 5. * dávám z čisté nostalgie (objektivně max. 4) ()
Naivní dílko s chaotickou kamerou, tisíc a jednou chybou skriptu, poloochotnickými hereckými výkony (ještě zvýrazněnými českým televizním dabingem s naprosto tragickým Pepíčkem Zímou), směšnou výpravou a lacinými triky, spíš uspávací než dramatické – božínku, jak málo mi tenkrát stačilo k absolutnímu uchvácení. Plus pravda ještě naléhavá ústřední melodie (kterou mi hodný táta zapsal do not, abych se ji mohl naučit na flétničku a zahájit tak svou celoživotní dechařskou kariéru) – vlastně snad jedině díky hudbě to drží trochu pohromadě. Ovšem pozor: mí dva filmově až příliš vzdělaní puberťáci to o čtyřicet let později celé odkoukali taky, sice s mnoha posměšnými poznámkami, ale zahnat se od toho nedali. Že by přece jen nějaká dovedně ukrytá nadčasová kvalita? A jedna věc je mi na tom z dnešního pohledu ohromně sympatická – samozřejmost, s jakou se tu do civilizovaného světa počítají arabské země. ()
Dle mého názoru dosud nejzdařilejší filmová verze stejnojmenného Verneova románu i když jako nejpřesnější zpracování příběhu bych hodnotila stařičký ruský film z roku 1941. Obsazení Omara Šarifa jako kapitána Nema byla skvělá volba. Je to velmi charismatická osobnost a dodala seriálu, který jako velkou vadu na kráse postrádá tajemnost knižní předlohy, heroický rozměr. Některá přidaná technická vylepšení a novinky spíše posunuly příběh do modernější doby, ale ubraly mu na atmosféře dobrodružnosti a na kouzlu klukovské robinsonády. Možná, že tento film přiměje některé diváky k přečtení skvělé knihy. Snad se příběhu jednou ujme nějaký schopný tvůrce a natočí kvalitní dílo více odpovídající odkazu tohoto vizionáře. ()
Jako každý malý chlapec, i já jsem kdysi přečetl řadu románů od Julese Vernea. A právě jeho Tajuplný ostrov osobně považuju za stěžejní dílo dobrodružné literatury. Asi jsem náročný, ale seriálové zpracování mě dost zklamalo svou průměrností. Zbytečně překopaný děj, spousta logických chyb, přehnaně nadčasové vybavení kapitána Nema a poněkud slabší dialogy mě aspoň k takovému názoru přivádí. Na druhou stranu ale dělá prim nádherná titulní melodie a kvalitní herecké obsazení v čele s Omarem Shafifem. Charaktrové vlastnosti ústředních postav je jedna z mála věcí společných s knihou. Výše zmíněné nedostatky tak dělají ze seriálu průměrnou robinsoniádu. ()
Tento seriál je pro mě novinka, nikdy dřív jsem ho neviděl, takže nostalgii do hodnocení započítat nemohu. Už jsem viděl více dobrodružných seriálů o ztroskotancích, ale tento je extrémně nudný a nezajímavý. První díl je poněkud zmateční, prolínají se v něm scény z letu balónem se vzpomínkovými. Další tři díly se téměř nic neděje, mimo toho, že pár chlapů stále dokola obchází ostrov, co chvíli se některý z nich ztratí a ostatní ho hledají. Trochu akce a napětí se naskytne až v posledních dvou dílech, ovšem zde se zase vše vyřeší nějak moc narychlo. Když to porovnám třeba s Korálovým ostrovem, tak ten je minimálně o třídu lepší. Zvláštní je, že se v seriálu po celou dobu neobjeví jediná žena, což mi po pravdě taky trochu vadí. Dávám slabé 2 * a 35%. ()
Tam, kde odpociva Nautilus... ()
Atmosféra knihy je prostě lepší. Seriál není tak tajemný, dobrodružný a plný technických detailů jako kniha. Tajuplný ostrov je moje nejoblíbenější Vernovka není se čemu divit, že hodnotím tak, jak hodnotím. Trochu mi to kazí představy o postavách a místech na ostrově. ()
Cítil jsem to tehdy jako velikou nespravedlivost. Kvůli mladšímu bráchovi jsem musel vždy brzo do postele, aby mu v pokoji chudákovi nebylo smutno... A když píšu brzo, tak tím myslím šíleně brzo, ani raděj nebudu psát v kolik... Jo... Ale Tajuplný ostrov jsme výjimečně měli, samozřejmě oba, jak jinak, povolený a to jsem si to tedy užíval. Knížku už jsem měl přečtenou, takže jsem zkušeně věděl co a jak. A popíjeli jsme přitom tu děsně sladkou a děsně červenou malinovou limonádu. Nebylo to vůbec špatný :-) ()
Tajuplný ostrov patří k mým nejoblíbenějším knížkám od Verna. Tento seriál ji sice nějak zásadně neprzní (pokud tedy nepočítám kostýmy posádky Nautila a různé sci-fi vymoženosti, které by rozesmály i Tónu Hluchoněmce), nicméně je pojat spíše jako takové klasické robinsonovské dobrodružství pro děti, které se místy celkem vleče a nudí. Kolonizaci ostrova pod taktovkou pana Smithe je tu na rozdíl od knížky dán hodně malý prostor. Nejlepší částí seriálu jsou titulky s povedenou hudbou a klasickými obrázky z verneovek. ()
Seriál, pri ktorom sa striedajú zaujímavejšie momenty s momentami naopak až celkom nudnými. Dej je miestami veľmi rozťahaný, ale niekde sa všetko udeje až nelogicky a nevhodne rýchlo. Mám z toho dosť rozporuplné pocity. Veľmi sa mi páčila ústredná melódia, tá je naozaj skvelá. ()
první díl byl docela dost nudný, ale potom to začínalo nabírat obrátky a pěkný děj dokonce i zápletku . Film byl jednu Seriál byl jednu chvíly tak zamotaný, že jsem nepobíral, myslím si, že tyto snímky jsou velice pěkně udělané, až na pár apsolutně zbytečných záběrů, ale i přesto tento film velice uchvátil moji osobnost. A pokud jde o Kapitána Nema, tak byl skoro celou dobu velice tajemný a skrytý a dost podivuhodný. Seriál hodnotím velmi dobře: a to lepší 4*. ()
Verne, to je moje dětství a mládí a dodnes občas rád sáhnu po nějaký verneovce. Tak jako jeho romány nesmí chybět v mojí knihovně, tak ani filmové adaptace jeho děl nesmí chybět v mé diskotéce. Bohužel se ale o filmových adaptacích jeho románů většinou nedá říct nic pozitivního s výjimkou výborných českých adaptacích např. Vynález skázy nebo Ocelové město. Ocenění jistě zaslouží i vynikající parodie Tajemství hradu v Karpatech. Tajuplný ostrov patří k jeho nejlepším románům, ale tento filmový přepis za moc nestojí. Nepochopil jsem, proč ze začátku se autor poměrně věrně drží předlohy, aby pak sklouzl do naprostých nesmyslů, kdy např. kapitán Nemo společně se svými lidmi v podmořské bedně zachraňují Cyruse. Mimochodem podle románu byl kapitán Nemo v tu dobu na ostrově už naprosto sám, zbyl jako jediný z posádky Nautila. Román je zajímavý právě proto, že společně s romány Dvacettisíc mil pod mořem a Děti kapitána Granta tvoří jakousi trilogii, která se uzavírá právě na Tajuplném ostrově. To však režisérovi asi nic neříká, když si začínal vymýšlet ptákoviny a tím seriál naprosto znehodnotil. Robbiho, který psal obsah v úvodu musím upřesnit. Nejedná se o šestici mužů, kteří uprchli balónem, nýbrž jich bylo pouze pět, pokud za muže nepočítá i psa. Šestý přibyl až po nějaké době na ostrově. Takže celkový dojem ze seriálu je spíše rozpačitý, někdy až směšný. To když např. v závěru seriálu při zpovědi kapitána Nema ukazuje obrázky z bojů v Indii. Jsou to totiž ilustrace k francouzskému románu Hrdinnný kapitán Korkorán od Alfréda Assolanta. To bylo hodně směšné a hodně ubohé. ()
Tajuplný ostrov je jedna z mála Verneovek, kterou jsem v mládí nečetl. Přesto si dovolím tvrdit, že kouzlo knihy Julese Vernea v tomto seriálu chybí. Měl jsem pocit, že sleduju spíš podprůměrnou robinsonádu. A co mě opravdu vyděsilo - zpracování technických vychytávek kapitána Nema. Po tomhle si cením ještě více výborné práce našeho Karla Zemana. ()
Hvězdička za ústřední melodii, která je hoooodně chytlavá, ale jinak jsem rád, že to má jen 6 dílů. Krom posledního dílu, kde Omar Sharif měl konečně nějakej prostor pro sebe a celkově byl díl hodně dobrej, tak je to spíše nuda. Herecké výkony moc umělé nebo žádné a střih byl taky dost mimo. 41% ()
I když jsem to za komunistů neviděl, dávám 4 hvězdy. Vím, že to stálo asi jen pár babek, dialogy jsou strašný a je tam spousta nelogičností a slepejch míst, ale ten ostrov byl skvělej. Asi po roce, co jsem si koupil v trafice dýfka jsem se odhodlal to skouknout a příjemně mě to překvapilo a jsem přesvědčen, že bych dával 5 hvězd, kdybych to býval viděl za kómů jako teenager. Ostrov má kouzlo, z některých lokací šel až "mráz po zádech", některé samozřejmě stály za starou bačkoru, ale přesto.... Omar a hudba nemá chybu. Normálně mě dostalo, že se to všechno vyjasnilo až v úplném závěru seriálu a to cca v posledních 10 minutách. Knihu jsem nečetl a normálně ted jdu si jí přečíst abych to mohl porovnat. ()
Viz komentář Enšpígla. Podepisuji a nemám co bych dodal více. ()
Verneovky vždy patřily mezi mé nej.. Jako kluk jsem je louskal dokonce pod peřinou s baterkou, abych nedostal vylágoš, že nespím. Tahle splácanina má k původnímu románu asi tak daleko, jak já k roli chirurga při operaci tumoru. Z knihy nezůstal kámen na kameni, naopak došlo k vylepšením, nad nimiž by zbledl závistí i Létající Čestmír. Hora nesmyslů, ze které přebíjí jeden druhý v předtuše, že vše se nějak na konci vyřeší samo. Odporující si dialogy, rekvizity, které samy na plátně vznikají a zanikají, neúměrně natahovaný, samoúčelný děj, není třeba pokračovat ve výčtu, je toho plný pytel. Připadal jsem si po shlédnutí jak prase, vytažené z necek čerstvě oškrábané zvonem. Je mi jasné, že děti vidí tyto ptákoviny jinak - já chovám také ke spoustě filmů vypěstovaný kladný vztah, kdyby to šunka měla být sebevětší. I když jsem v pozdějších letech zjistil, o jakou nebeskou hovadinu se jedná. Snaha prosadit v hodnocení tento pietní vztah je zde naprosto zřejmá. Proto dávám tu jednu *. ()
Po těch letech mě překvapilo, jak se TO vleče: kluk jde za útes pro mušli a divák fakt čeká, dokud se za 10 minut nevrátí. Vadí to ale? Není to spíš chyba týhle doby, že potřebujeme neustálou akci a nejsme ochotni chvíli počkat (ostatně si vzpomínám, že pro nedočkavce existuje verze sestříhaná dio formátu celovečerního filmu - když jsem ji viděl v našem agitačním středisku, tak mě, milovníka seriálu, hodně rozladila)? K tomu jsou tu chvílemi překvapivě realistické dialogy a jedna z nejvýraznějších titulkových melodií na světě. Jo a inženýr Smith patřil k největším hrdinům mýho dětství. Víc než na 2 díly teď k stáru koukat asi nebudu, ale kdysi to pro mě byla jedna z nejmilejších věcí, které se objevovaly v komunistické televízi. ()
Reklama