Režie:
Alex SteyermarkKamera:
Antonio CalvacheHudba:
Stephen TraskHrají:
Gina Gershon, Drea de Matteo, Lori Petty, Ashley Eckstein, Benjamín Benítez, Eddie Driscoll, Shelly Cole, Marc Blucas, Ivan Martin, Sandra Seacat (více)Obsahy(1)
Jacki, sexy rockerka, která už dlouho stojí v čele dívčí kapely Clam Dandy, stále doufá, že se skupina na losangeleské klubové scéně konce 80. let konečně prosadí. Čas však nemilosrdně utíká. Zpěvačka kdysi slíbila sama sobě, že pokud neuspěje do čtyřiceti, hodí ručník do ringu a vzdá to. A najednou je čtyřicítka tady. Vypadá to, že vysněný kontrakt je na spadnutí, skupina však prožívá krizi a osobní tragédie prověří nejen lásku k hudbě, ale i sílu ženského přátelství. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (8)
Jak tu napsal snad každý, tenhle film stojí na Gině Gershon, jinak jsem v něm ale nenašla jediný další důvod, proč se na něj dívat, klišé stíhá klišé a nebýt Giny, nejspíš se do závěrečných titulků ani neprokoušu.... ()
Dívčí kapela, jak si ji představuje Gina Gershon - uzurpátorka hlavní role a taky producentka - a jak si ji klidně může představovat i Maruška ze Lhoty, která nikdy na rockový koncert nepáchla, ale protože Gina je přece jen v Los Angeles víc doma, tak jí to tradiční pojetí holek s kytarou pod praporem pravdy budeme spíš věřit. Nic nového pod sluncem nás však nečeká, v kapele vládne lesbický sex, drogy a každá z žen má nějaké to stigma minulosti. Taky nejsou nejmladší a protože je hodně povolaných a málo vyvolených, šance, která se po dvaceti letech hraní po pajzlech konečně naskytne, roznítí vyhaslé nadšení. O Gině se, ač nenapsala scénář ani nerežíruje, zmiňuji především proto, že tenhle film opravdu považuji za její, protože zpívala a výborně, a to jsem si celou dobu myslela, že to je Chrissie Hynde z Pretenders, a taky na kytaru skutečně hrála (lekce prý brala u Joan Jett), takže potud chválím. Protože ale film stojí na čítankových klišé hudebních filmů "jednou si dole, jednou nahoře, ale přátelství a hudba tě podrží", aniž by zásadně překvapil, nejdu výš, i když doporučuji velmi a nejen přátelům rockové hudby. ()
"20 let jsem strávila tím, že jsem žila, dýchala, šukala, kouřila, žrala, spala a snila o rock and rollu." Syrový rockový dunění v podzemních klubech, vyfintěný spoustou hráčskejch nepřesností, mne vždy dokázalo zaujmout víc, než přesvětlenej stadion a kilometr vzdálená megastar otvírající dutinu ústní v rytmu playbacku. Proto jsem se rád zastavil i za kapelou Clam Dandy, prožil s ní nijak zvlášť originální příběh, ale hlavně jsem si mohl příjemně zavzpomínat na svý dávný pubertální vzplanutí k holkám válícím na kytaru. ()
Mám veľmi rád filmy, ktoré rozprávajú nejaký životný príbeha tento je jeden z tých silnejších, čomu do veľkej miery prispel aj brutálne vyžarujúci sexappeal Giny Gershon. Ťažký film z prostredia americkej spodnejšej spoločnosti, čo sa tak často nevidí, ale aj tak, viackrát ho vidieť chcieť nebudete. Navyše s neklišovitým koncom. Použitá je aj kvázi amatérska kamera, čo pridáva na realistickosti. 75%. ()
Ginu Gershon mám hodně ráda. Potom, co jsem tenhle film dokoukala, tak jsem si nutně musela objednat soundtrack a je docela slušnej. Role rebelky jí musela být snad napsána na tělo. Ještě aby neměla rock v krvi, když vystupovala s Bobem Dylanem nebo Davem Stewartem z Eurythmics. Klidně by se mohla mimo herectví živit zpěvem. Jednu písničku na soundtracku zpívá i s Lindou Perry, která jí tam zpívá doporovodné vokály a taky ji napsala. ()
Tomuto filmu vďačím za jednu vec. Objavenie Giny Gershon. Bolo veľmi príjemné ju sledovať. A spievala (hrala) fakt skvelo. Zaslúžila by si určite krajšiu fotku. ()
Ginu Gershon mam rad, jednak jako herecku a jednak jako zenskou s neuveritelnym sexualnim nabojem. Role rebelky a frontmanky rockove kapely ji byla napsana primo na miru. V kazdem okamziku, kdy je pred kamerou, jde videt jak si roli uziva a dokazuje, ze rock ma opravdu v krvi. ()
Na Kořist rokenrolu jsem se chtěl podívat kvůli dvěma hlavním představitelkám (Gina a Drea) a po shlédnutí rozhodně nejsem zklamaný. Obě hrály (a zpívaly) skvěle a celou dobu se na ně víc než pěkně dívalo, což platí pro celý film. Nejspíš to není pětihvězdičkový zážitek, ale film rozhodně nenudí a stojí za to vidět a slyšet (ten rock se prostě dobře poslouchá:) ()
Reklama