Režie:
Jaromír BorekScénář:
Ivo PelantKamera:
Jiří ŠámalHudba:
Ivan KašlíkHrají:
Jiří Langmajer, Dana Vávrová, František Laurin, Stanislav Aubrecht, Viktor Král, Antonín Brtoun, Bohumír Starý, Helena Šimková-Malehová, Tomáš Karger (více)Obsahy(1)
Ani za socialismu nebylo radno překračovat hranice mezi bohatými a chudými. Když se zednický učeň zamiluje při svém prvním melouchu do dívky ze zbohatlické rodiny, která obývá honosnou vilu, stěží může očekávat naplnění svých citů. Schematické a neživotné zpodobnění mladé generace sotva přispělo k pravdivějšímu náhledu na dobovou realitu. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (48)
Sedmnáctiletý výrostek Langmajer si chce vydělat nějakej ten groš na melouchu, chodit za holkama, koupit si motorku a občas pozvat pár kamarádů na pivo. Je tedy - pro mě - tím nejnormálnějším člověkem na světě, a všechno, co dělá, je dokonale přirozené. Jenomže normalita a přirozenost plodí vždy nepřekonatelný konflikt s establishmentem, a to platí dnes stejně jako tenkrát. Stejně absurdně, jako se nám jeví postoj vychovatelky, zapšklé staré panny s xichtem vosí královny, se nám za pár let bude jevit třeba současná kriminalizace hulení nebo to, že někoho chtěj soudruhové z bruselu vosolit za to, když na netu řekne, že ho serou cikáni. Ta nadčasovost a zrcadlo tohohle filmu je v tom, že se vůbec nic nezměnilo, a pokrytectví totalitních i semitotalitních společností rezultuje akorát v odpor, opozici a produkci "deformovaných" jedinců. Mimochodem, tahle role šla Langmajerovi sama. ()
V životopisech herců se vždy zmiňuje první filmová role, v případě Jiřího Langmajera to není zas až takovej průser, byť za cenu dobových reálií, z dnešního pohledu často úsměvných. Karty postav jsou navíc rozdané tak pozoruhodně, že on jediný strhává sympatie na svou stranu, všichni kolem něj jsou bezvýrazní až protivní. Navíc, i když artikuluje rádoby ledabyle, jemu jedinému je celou dobu dobře rozumět. Z pár docela povedených hlášek jsou nejlepší ty s nechtěně humorným vyzněním (Václav Mareš v roli ředitele: "Tady není dostihová dráha! Zpátky a ukážete mi, jak se odchází z učiliště.") A co nechápu, zdejší nadšení z Dany Vávrové. Byla oplácaná, měla otřesnej účes a blbě hrála. To, že ukázala bobra, ještě neznamená, že byla krásná. ()
Musím přiznat, že i když jsem film kdysi dávno viděl a letos si jej připomněl, byl jsem mile překvapený. Příběh je příjemně civilní, postavy sympatické a to jak pubertální "ucho" Jiří Langmajer, tak ta "pidlovoká, poďobaná" Dana Vávrová. Protagonisté se chovají racionálně, včetně zedníků na stavbě (válení, chlastání, zašívání - hlavně, že se nakonec plán splnil) a konečné rozuzlení příběhu má svou logiku a je takové opravdové. Jen nechápu, jak může distributor nazývat stísněný domek, který tatínek hlavní hrdinky rozšiřuje s pomocí fušek, honosnou vilou. ()
,, Máte Čikuli? Ne my máme Žiguli! '' Tak asi tímto rozhovorem z filmu lze nejlépe vystihnout o co v něm jde... Film je o zednických učních a jejich problémech. Hrdinou je opravdu hodně mladý Langmajer, který má problémy s matkou a většinu volného času i toho školního tráví na melouchu. Tím je dostavba rodiného domku jednoho chlapíka. Ačkoliv hlavní hnací silou makání na domě je plat , který za to dostává a vidina motorky Honda, nakonec se zamiluje do dcery majitele domu... Ano je to Leontýnka z hradu Krakovec. Ta chce studovat umprumku a blbej zednickej chasník je jí rodiči rozmlouván... Langoš sice hrál celkem uvěřitelně, ale moc mně to nebavilo. Dvě fanky malty. * * ()
Po úspěšném filmu pana Rychmana Láska na druhý pohled , natočil režisér Borek film s podobnou tématikou a do hlavní role obsadil mladičkého Jiřího Langmajera, který díky smutnému osudu nejezdí z učiliště domů a hledá své místo jinde. Přijme nabídku jít na melouch jako zedník na barák, kde se seznámí s půvabnou Danou Vávrovou, pro kterou by z lásky udělal vše. Ale láska, byť platonická, trvá jen po dobu pracích na baráku. Ve chvíli, kdy je hrubá stavba hotová, končí i jejich vztah. A mladý zedník Langmajer, poznává, že abych přežil ve společnosti, musí mít velké lokte nejen v práci, ale i v životě. ()
Galerie (21)
Zajímavosti (6)
- Eda (Jiří Langmajer) pochází ze vsi Břežkovice, dokonce můžeme zahlédnout značku se jménem obce, přesto taková obec neexistuje. (sator)
- Sochy, které obdivují Eliška (Dana Vávrová) a Eda (Jiří Langmajer), jsou v prostorách Galerie hlavního města Prahy. (sator)
- Hlavní hrdinové se jdou podívat na koncert Kroků Františka Janečka. V této době začíná série filmů, jejichž soundtrack je doplněn o jejich písně, například: Katapult (1983), Láska z pasáže (1985), Bloudění orientačního běžce (1986), Discopříběh (1987), Stupně poražených (1988). (NinadeL)
Reklama