Režie:
Stanislav StrnadKamera:
Jan NovákHrají:
Libuše Šafránková, Jan Hrušínský, Roman Čada, Ivana Maříková, Slávka Budínová, Josef Bláha, Blažena Holišová, Vladimír Menšík, Zdeněk Řehoř (více)Obsahy(1)
Sourozenecká komedie o podnikavém „malém“ bráchovi s přezdívkou Prcek, který jako by měl v životě jediný úkol – napravovat chyby, přešlapy a omyly svého staršího bratra Honzy a vlastně i všech dospěláků okolo. Nyní se rozhodl smířit bratra s jeho dívkou a dostat je na radnici. A neváhá využít nejrůznějších metod a prostředků… (Magic Box)
(více)Recenze (167)
Takového bráchu bych chtěl mít. 1) Neočekávejte mnoho - je to typická socialistická normalizační rodinná komedie se všemi atributy, které k tomu náleží._____ 2) Vše je ideální a funguje - mlékárna, oprava televizí, výtah ve věžáku na sídlišti Novodvorská v Praze (tam jsem bydlel a tak o tom vím své). Všichni jsou plni hřejivého lidského porozumění - pohádkový soudruh ministr bere stopaře, velitel posádky ihned vydá povolení i s dopravou, prostě všichni jsou happy a pokud ne, jde jen o nedorozumění vyplývající ze životní nezralosti. To je, panečku,svět._____ 3) Ani od scénáře moc nečekejte, poněkud nudný děj nezachrání ani výborní herci, kterým jednoznačně kraluje třináctiletý Roman Čada. Tehdy měl před sebou ještě pět let filmového života._____ 4) Jan Nedvěd v půlsekundovém záběru brnká na kytaru (co jiného) a žáci ve škole se učí dějepis tak, že nahlas předčítají z učebnice. To byly doby. ()
Určite sa natočilo v tomto období mnoho lepšieho. Aj tá trocha idealizovania režimu tam musela byť (krásny nový panelák, pán minister dobrák blízko ľudu...) no príjemne sa pobaviť pri tom dá. A najviac ma tešilo spomínať, na polárkový dort, mlieko v sklenených flašiach, mladých trampíkov opúšťajúcich na víkend mesto, magneťák ako mal môj bratranec, idoly na plagátoch, stolná lampa akú sme mali aj my doma... jednoducho nostalgia. ()
Jedna z komedií, které byly ve své době zábavné, ale dnes už jsou jen nostalgicky milé, protože nedokázaly tak úplně odolat zubu času. A když se tak nad tím zamyslím, ani tenkrát mě, konterétně tahle, nijak zvlášť nebrala. Čada i Hrušínský mi připadali tak protivní, Šafránková tak nezajímavá a příběh tak tuctový, že to skvělá rodičovská čtverka Menšík-Holišová-Bláha-Budínová zkrátka zachránit nedokázala. ()
Hodně povedená vzpomínka na období husákovské normalizace (jakkoliv na zdi v kanceláři ministra visí ještě Ludvík Svoboda). Vtipní herci v čele s pány otci Bláhou a Menšíkem (nezapomenutelná je scéna s lepením tapet), nejkrásnější Libuška a hodně nápaditý mladší bráška. Veskrze optimistický film, ve kterém všechno šlape a socialismus dýchá. Pro mě osobně pak ještě milá připomínka mé základní vojenské služby včetně dozorčích s barevným vázáním píšťaly, to bylo i za nás v novém miléniu. ()
Další z velkého množství filmů, na kterých jsem "zamlada" ujížděla. Teď z větším časovým odstupem zjišťuji, že snímky tohoto typu dost nadhodnocuji. Tři hvězdičky je vážně moc. Ale co, příběh to má, člověka to pobaví, a že je to trochu jednoduché a stupidní? Takové jsou přece i americké romantické komedie, které mívají běžně kolem tří hvězdiček...a tenhle film je aspoň náš :-) ()
Galerie (35)
Zajímavosti (27)
- Upoutávka na film s milostnou scénou, který se zájmem sleduje v kině Zuzana (Libuše Šafránková), byla natočena s českými herci – Jiřím Kodetem a Jarmilou Orlovou. Titulkem „film v českém znění“ byl pasován na zahraniční. (Robbi)
- Keď jeden z Honzovich (Jan Hrušínský) kamarátov pri jeho príchode do garáží, kde je nachystaná oslava, povie na jeho výborný výkon ironickú vetu "Olsen hadr," mal na mysli v dobe natáčania vtedajšieho najlepšieho plochodrážneho jazdca na svete, dánskeho pretekára Ole Olsena. Majstra sveta v rokoch 1971, 1975, 1978 a sedemnásobného víťaza na Zlatéj prilbe v Pardubiciach. (Raccoon.city)
- Keď sa Martin (Roman Čada) opýta svojho brata Honzu (Jan Hrušínský) v motocyklovom depe pred závodom načo mu je tá šatka okolo krku, ktorý mu dala jeho priateľka Zuzana (Libuše Šafránková), ten odpovie: "To je talisman, si nevidel Maugera?" Martin mal na mysli legendárneho plochodrážneho jazdca z Nového Zálandu Ivana Maugera. Počas kariéry získal ako jediný v histórii plochej dráhy šesťkrát titul majstra sveta. Šéf tohto odvetvia na Novom Zélande ho nazýval Pelém medzi motocyklistami. Dvakrát sa stal najlepším športovcom v rodnej krajine. V roku 2010 bol Mauger za svoje plochodrážne úspechy vymenovaný za legendu FIM. (Raccoon.city)
Reklama