Režie:
Philippe GodeauKamera:
Jean-Marc FabreHrají:
François Cluzet, Mélanie Thierry, Michel Vuillermoz, Serge Larivière, Marilyne Canto, Eva Mazauric, Lionnel Astier, Riton Liebman, Raphaëline Goupilleau (více)Obsahy(2)
Hervé Chabalier, ředitel tiskové agentury, si uvědomí, že jeho život i kariéru ničí jeho alkoholová závislost. Pokud nic nezmění, riskuje, že ztratí vše, co je mu drahé. A tak se Hervé rozhodne s pitím skoncovat a podstoupit detoxikační kůru ve specializovaném centru v Ženevě. Právě tam se setká s dalším lidmi, kteří bojují se závislostí na alkoholu jako on a poskytnou mu dostatečnou oporu, díky které se mu nakonec podaří začít nový život… (HBO Europe)
(více)Recenze (5)
Po dlouhé době mimořádný film, který se mi neskutečně už od začátku zadřel pod kúži a už mě nepustil. A musím dodat, že nejsem alkoholička, ikdyž znám pár lidí s tímto problémem. Poprvé vidím užitečný snímek o závislosti na alkoholu a její léčbě, který si na nic nehraje. Není zde žádný zbytečný humor a alkoholismus a jeho všudypřítomná bídnost je zde podána zcela realisticky a věcně. Přitom sází zcela na situační rozhovory. Jen to prostředí by mohlo být méně luxusní. Ale i tak to nic neubírá na celé bídě života takto postižených lidí a síle příběhu. Výborný edukační materiál pro jakéhokoliv alkoholika! Dozvíte se vše. Jak porucha funguje, jaký život vedou nemocní a jejich rodiny , čím se řídí mysl alkoholika, jaká má pravidla a sem tam se objeví i nějaká rada jak to zvládnout a neselhat. Během propustky hlavního hrdiny, když před něj postavili sklenku whisky, jsem byla napjatá jako struna a v duchu křičela: Nepij to! Jdi pryč! Opět se projevilo velké umění francouzské kinematografie. Toto je jeden z jejích vybroušených diamantů s Françoisem Cluzetem v hlavní roli. Dušička dostala malé pohlazení a hlavička přibrala něco znalostí. Doporučuji, skvělý zážitek! Přeji všem vidět a zjistit, že nejsou jen nenapravielné lidské trosky a vychytralé trosky, ale i lidé, kteří bojují, ikdyž není vždy snadné byť jen načas zvítězit. ()
není to špatný film, je to dobře zahrané, hezky popsané, co s člověkem může udělat chlast, když si nedá pozor nebo je geneticky náchylný mu podléhat. Bylo to nicméně trochu přikrášlené, průměrná inteligence alkoholiků v léčebnách je podstatně níže než co jsme viděli ve filmu a také vyrovnávání se s náhlou abstinencí bývá náročnější než nám ukázal hlavní hrdina. Vlastně jsem nezaznamenal, že by projevil jakýkoliv náznak toho, že mu alkohol najednou chybí. V tomto smyslu to tedy nebylo právě věrohodné ()
Francie filmy umí, o tom žádná. Kolikrát mě až překvapí, kolik filmů každý rok z jejich země vychází. A ve většině případů jsem velice spokojený. Poslední na cestu je tak dalším filmem, který mě zaujal hlavně tématem. Film působí neskutečně reálně a vypráví příběh o lidech, které po hospodách potkávám dnes a denně. I proto mi přijde tento film aktuální nejen ve všech zemích, ale především v každém z nás, protože dnešní společnost z nás všech pomalu alkoholiky začíná dělat. ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby Celosvetovo $2,896,309║ ()
Téměř instruktážní film a alkoholismu a cestách, jak se vymanit ze závislosti, ovšem velice zajímavý. Minipříběhy pacietnů v léčebně se opakují a nemůže to být ani jinak, jak je známe z Tažných ptáků, Dobrých holubů..., ale stojí zato už i nahlédnutí do reálií francouzské soukromé protialkoholní léčebny. Příjemné podívání je i na samotného François Cluzeta, zde ještě více než kde jinde připomínajícího Dustina Hoffmana. ()
Galerie (23)
Zajímavosti (1)
- Natočeno podle stejnojmenné autobiografické knihy Hervé Chabaliera, vydané v nakladatelství Robert Laffont. (claudel)
Reklama