Režie:
Philippe GodeauKamera:
Jean-Marc FabreHrají:
François Cluzet, Mélanie Thierry, Michel Vuillermoz, Serge Larivière, Marilyne Canto, Eva Mazauric, Lionnel Astier, Riton Liebman, Raphaëline Goupilleau (více)Obsahy(2)
Hervé Chabalier, ředitel tiskové agentury, si uvědomí, že jeho život i kariéru ničí jeho alkoholová závislost. Pokud nic nezmění, riskuje, že ztratí vše, co je mu drahé. A tak se Hervé rozhodne s pitím skoncovat a podstoupit detoxikační kůru ve specializovaném centru v Ženevě. Právě tam se setká s dalším lidmi, kteří bojují se závislostí na alkoholu jako on a poskytnou mu dostatečnou oporu, díky které se mu nakonec podaří začít nový život… (HBO Europe)
(více)Recenze (5)
není to špatný film, je to dobře zahrané, hezky popsané, co s člověkem může udělat chlast, když si nedá pozor nebo je geneticky náchylný mu podléhat. Bylo to nicméně trochu přikrášlené, průměrná inteligence alkoholiků v léčebnách je podstatně níže než co jsme viděli ve filmu a také vyrovnávání se s náhlou abstinencí bývá náročnější než nám ukázal hlavní hrdina. Vlastně jsem nezaznamenal, že by projevil jakýkoliv náznak toho, že mu alkohol najednou chybí. V tomto smyslu to tedy nebylo právě věrohodné ()
Francie filmy umí, o tom žádná. Kolikrát mě až překvapí, kolik filmů každý rok z jejich země vychází. A ve většině případů jsem velice spokojený. Poslední na cestu je tak dalším filmem, který mě zaujal hlavně tématem. Film působí neskutečně reálně a vypráví příběh o lidech, které po hospodách potkávám dnes a denně. I proto mi přijde tento film aktuální nejen ve všech zemích, ale především v každém z nás, protože dnešní společnost z nás všech pomalu alkoholiky začíná dělat. ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby Celosvetovo $2,896,309║ ()
Téměř instruktážní film a alkoholismu a cestách, jak se vymanit ze závislosti, ovšem velice zajímavý. Minipříběhy pacietnů v léčebně se opakují a nemůže to být ani jinak, jak je známe z Tažných ptáků, Dobrých holubů..., ale stojí zato už i nahlédnutí do reálií francouzské soukromé protialkoholní léčebny. Příjemné podívání je i na samotného François Cluzeta, zde ještě více než kde jinde připomínajícího Dustina Hoffmana. ()
Po dlouhé době mimořádný film, který se mi neskutečně už od začátku zadřel pod kúži a už mě nepustil. A musím dodat, že nejsem alkoholička, ikdyž znám pár lidí s tímto problémem. Poprvé vidím užitečný snímek o závislosti na alkoholu a její léčbě, který si na nic nehraje. Není zde žádný zbytečný humor a alkoholismus a jeho všudypřítomná bídnost je zde podána zcela realisticky a věcně. Přitom sází zcela na situační rozhovory. Jen to prostředí by mohlo být méně luxusní. Ale i tak to nic neubírá na celé bídě života takto postižených lidí a síle příběhu. Výborný edukační materiál pro jakéhokoliv alkoholika! Dozvíte se vše. Jak porucha funguje, jaký život vedou nemocní a jejich rodiny , čím se řídí mysl alkoholika, jaká má pravidla a sem tam se objeví i nějaká rada jak to zvládnout a neselhat. Během propustky hlavního hrdiny, když před něj postavili sklenku whisky, jsem byla napjatá jako struna a v duchu křičela: Nepij to! Jdi pryč! Opět se projevilo velké umění francouzské kinematografie. Toto je jeden z jejích vybroušených diamantů s Françoisem Cluzetem v hlavní roli. Dušička dostala malé pohlazení a hlavička přibrala něco znalostí. Doporučuji, skvělý zážitek! Přeji všem vidět a zjistit, že nejsou jen nenapravielné lidské trosky a vychytralé trosky, ale i lidé, kteří bojují, ikdyž není vždy snadné byť jen načas zvítězit. ()
Reklama