Režie:
Jan ŠvankmajerScénář:
Jan ŠvankmajerKamera:
Svatopluk MalýHudba:
Zdeněk LiškaObsahy(2)
Jediný plot, který je opravdu živý. Groteskní podobenství režiséra Jana Švankmajera vzniklo podle povídky Ivana Krause Živý plot. S hravou nadsázkou vypráví anekdotu o muži, který ukazuje starému známému svou vilu a zahradu, obehnanou živým plotem – ovšem doslova živým, protože tento se místo keřů skládá z lidí, na které majitel vily něco ví… (Česká televize)
(více)Recenze (113)
Zahrada (1968) je jeden z prvních (krátkých) filmů svérázného surrealistického filmaře Jana Švankmajera. Žádný jiný ze Švankmejerových filmů jsem § zatím - neviděla… Zápletku vám neprozradím. Vzhledem k tomu, že se celý film vejde do 16ti minut, bych totiž vylila s vaničkou i dítě. A to přece nechceme. Prozradím vám jen, že na začátku spolu dva pánové středního věku čůrají. Pak spolu odjedou autem. Taky vám prozradím, že na to, v jaké době vznikla, promlouvá Zahrada překvapivě naléhavě i k dnešnímu (náročnému) divákovi. A že na to, jak je krátká, se v ní objevuje překvapivě mnoho herců. Nebo, lépe řečeno, postav. Zkusím vám raději nastínit, jaké pocity budete během sledování filmu mít. A že se jich vystřídá! Na začátku budete hodně zvědaví a trochu napjatí. Potom hodně šokovaní a trochu nechápaví. Postupně šok odezní, a vy budete stále více nechápaví. Nakonec film skončí (prozradím vám, že těsně před koncem pročeše jeden pán středního věku druhému vlasy hřebenem) a vy zůstanete lehce stísnění (v souladu s celkovým laděním filmu), stále ještě hodně nechápaví, a taky naštvaní na toho, kdo vám film doporučil . Budete po něm požadovat, aby vám film vysvětlil. Ale on nemůže. Je na tom stejně jako vy. Leda byste se zeptali samotného režiséra, který na tom ale pravděpodobně není jinak. Když se po nějaké době (minuty, dny, týdny či roky – to podle vašeho temperamentu) uklidníte, budete mít potřebu Zahradu doporučovat, kde se dá. Ať v tom nejste sami. Ať i ostatní vidí, zač je toho loket! Jak to uděláte, to už je na vás. Já ji například doporučuji jako jeden z nejlepších filmů, které jsem kdy viděla, z hlediska poměru délka/působivost. A bez speciálních efektů! ()
vau ()
Dokonalá metafora! ()
Psycho ()
Každý člověk by našel důvod se stát součástí živého plotu. Já už tam stojím. ()
Jeden z nejlepších českých krátkých filmů. ()
Rozdělení hodnotících --- Kdo dal: 5*-POCHOPIL --- Kdo dal: 4*-NEPOCHOPIL, ALE JE MU HLOUPÉ DÁT MÉNĚ --- Kdo dal: 3*-NEVIDĚL --- Kdo dal: 2*-JE FANOUŠEK TROŠKY (legrace) --- Kdo dal: 1*-JE PROVOKATÉR --- Kdo dal: odpad!-JE KACÍŘ. ()
Geniální švankmajerovina! Tentokrát bez jediného animovaného záběru a přesto jedna z mých nejoblíbenějších. Politické narážky možná už (zaplaťpánbů) nejsou tak docela pro mladou generaci srozumitelné, nicméně i tak se stále jedná o velmi zdařilé podobenství. Hlášky typu: "vrstva hnoje...vrstva hlíny", se v naší rodině zdařile uchytily a používáme je dodnes. ()
Alegorický snímek s úžasnou atmosférou (kterou z části vyrábí detailní záběry, jejichž frekvence hraničí až s posedlostí), kde hlavní roli hraje živý plot - a že těch kůlů má požehnaně, až z toho mrazí. ()
Malý film délkou, velkofilm obsahem a formou. Švankmajer jinak, než ho známe, bez animací, zato jednoznačně politický ve stylu Československé nové vlny. Mrazivý příběh, který tu někdo vhodně přirovnal k "O slavnosti a hostech", je propracovaný do nejmenších detailů, přeneseně i doslova. František se v autě bleskurychle probere čtyřmi erotickými fotografiemi, než najde fotku své rodiny, a Maruš se začne potutelně hihňat při zmínce o Frantově působení Hradci: důvod, proč se Franta automaticky staví do plotu, je nasnadě... ()
Pro mě se jedná o největší masterpiece pana Švankmajera. Mysteriózní atmosféra by se dala krájet. Filmařsky vynikající a tolik symboliky? Zkrátka dokonalost! ()
Dokonalost! ()
zajímalo, by mě, jak dlouho byla takhle povídka skutečně živém plotu zakázaná? ()
Reklama