Režie:
Bertrand TavernierKamera:
Pierre-William GlennHudba:
Antoine DuhamelHrají:
Romy Schneider, Harvey Keitel, Harry Dean Stanton, Max von Sydow, Caroline Langrishe, Vadim Glowna, Bernhard Wicki, Robbie Coltrane, David Haubenstock (více)Obsahy(1)
Rok 2021. Lidé žijí spokojeně a šťastně a skandálních námětů je stále méně. Když televizní štáb zjistí, že Katherine Mortenhoe (Romy Schneider) umírá na rakovinu, přesvědčí dobrodruha Roddyho, aby si nechal do levého oka voperovat miniaturní kameru, pověsil se na paty nešťastné ženě a snímal prakticky každý její krok. Roddy musí dbát na dvě věci, pravidelně ošetřovat oční kameru speciálním roztokem a nesmí oko nechat déle než pět minut potmě, jinak oslepne. Honička za umírající zpočátku vypadá jako rutinní plnění povinností, ale když se Roddy s Katherine sblíží, dochází mu zrůdnost celé akce. Couvnout však už nelze...
Málokdo v době uvedení snímku na plátna kin tušil, že hlavní představitelce zbývá necelého půldruhého roku života. Vedle ní a Harveye Keitela si nelze nevšimnout Maxe von Sydowa, zato jen málokdo v tehdejší době zaregistroval Robbieho Coltranea v roli řidiče limuzíny. (Robbi)
(více)Videa (1)
Recenze (75)
Mé zoufale prázdné pocity z toho filmu bych přirovnal k situaci, v níž trosečník ztroskotá na ostrově a během dlouhých a těžce nudných chvil čeká na záchranu, která se nekoná. Velmi inovativní námět byl během natáčení důkladně pohřben nikam neplynoucím příběhem, jehož roztaženost měla být v první řadě zpracována střihačem. 22. století vypadá (vyjma některých dialogů) spíše na dobu, ve které se film natáčel (B. Tavernier bude co se týče rozpočtu pravděpodobně nějaká obdoba strýčka Skrblíka). Myšlenka tu nepochybně je. Budoucnost s nástupem nových technologií a mediálních korporací radikálně snižuje lidskost a racionální uvažování člověka. Bohužel tato působivá idea nijak nevyplouvá na povrch díky záplavě naprosto nezáživných dialogů. Dle mého názoru zde bylo zapotřebí více dynamičnosti a kadence, která by z tak velkého potenciálu vytvořila skutečně silný příběh nutící k zamyšlení. Takhle vznikl jen těžce stravitelný plytký tlach, při jehož projekci vám také hrozí smrt v přímém přenosu. ()
Nezměrně mnohovrstevnaté dílo, které čím je starší, tím je aktuálnější. Děj se odehrává v roce 2021 a budoucnost je opravdu obdivuhodně "vychytaná". Akorát snad design počítačů a automobilů a zmínka o Sovětském svazu to trochu kazí. Naskýtá se otázka, jak se postavit k opravdu podivným hereckým výkonům a dialogům (viděl jsem to sice s dabingem, ale i tak to bylo nějaké divné) - já jsem to bral za další předpověď stavu civilizace budoucnosti, tedy nikoli za nedostatek, ale za záměr autorů. Snad proto jsem si snímek tolik užil a tolik na mě zapůsobil. Na druhou stranu to ale mohlo být urputným držení se románové předlohy (má domněnka - nečetl jsem). Nevím - posuďte sami, budete-li mít někdy příležitost. Jinak bych do výšin vyzdvihl kameru (nutno vidět v původním cinemascopu). Prý to byl první francouzký film, kde bylo použito steadycamu. ()
Vyše tridsať rokov čakám na tento film a ČT2 mi včera pripravila pekný darček. Čakal som prirodzene s obavami, s akými čakám na opakované pozretie si filmu, ktorý ma pred desiatkami rokov nadchol. Našťastie v tomto prípade neboli obavy opodstatnené. Opätovne som si vychutnal pravdepodobnú víziu budúcnosti, výborné herecké výkony, zaujímavé dialógy a hudbu. Už vtedy tvorcovia filmu vedeli, že ak sa nájde dostatočný počet divákov, tak neexistuje nič, čo by bulvárne hyeny zastavilo pri plnení očakávaní konzumentov rozvalených v kresle a lačne nazerajúcich do životov a utrpenia iných, tak odlišných od ich jednotvárnych uprdených osudov a životov. ()
Proč mám pocit, že se z této látky dalo vytěžit víc? Začátek byl přitom tak slibný. Skvělá Romy Schneider, je společně s myšlenkou, ozdobou tohoto snímku, ale mám dojem, že se film zastavil někde na půli cesty. Rok 2021 a sílící vliv médií na lidské životy. Nejde ani o to, že počítače, televize, auta atd. zde vůbec nevypadají jako z 21. století, protože myšlenka je geniální a právě dnes aktuální a je hlavní devizou tohoto díla, která zmíněné minusy přebíjí. Jen bych si představil trochu jiné provedení. Film by mohl mít větší spád, možná by mohl být trošku akčnější, dynamičtější a také mi chyběl nějaký silnější závěr. I tak za čtyři hvězdy. ()
Atmosféra netradičního sci-fi se vydařila na jedničku (spíše nenápadné vykreslení budoucnosti s využitím města Glasgow, kde je geniálně využit přechod starého mezi novým a podmanivá estetika ošklivosti, s níž kontrastuje liduprázdná skotská vysočina), a výborné je i obsazení dvou hlavních rolí. Tempo však trochu vázne a gradace se v závěru rozplyne ve snaze o psychologicko-filosofické vyvrcholení, které mě spíše zklamalo a nepřesvědčilo. I tak pozoruhodný a neprávem zapomenutý snímek. ()
Galerie (28)
Zajímavosti (14)
- Snímek je věnován francouzskému režisérovi Jacquesovi Tourneurovi. (Komiks)
- V jedné krátké scéně v parku pozoruje Romy Schneider hrajícího si chlapce. Oním chlapcem byl hereččin syn David, který rok na to tragicky zemřel. (Komiks)
- Tavernier vzpomínal: „Romy jednou měla říct jednoduše větu a pak se to mělo stopnout. Ona nejenže větu řekla, pak se však najednou dlouze podívala na Sydowa, skleničku přiblížila k puse a upustila ji. Znovu se podívá na Maxe. Je cítit, jak v ní narůstá panika, jež ve scénáři vůbec nebyla. Poté jsem za ní šel a řekl jí: Romy, co to znamená? Ty neumíš improvizovat, ale vůbec netušíš, jaký jsi mi právě dala dárek. Uvědomuješ si ten záběr? Od tohoto okamžiku už neříkám STOP.“ (theSaint)
Reklama