Režie:
Kjóhei IšiguroScénář:
Dai SaitóKamera:
Jošihiro SekijaHudba:
Kensuke UšioHrají:
Hana Sugisaki, Kóiči Jamadera, Megumi Han, Nacuki Hanae, Júičiró Umehara, Megumi Nakadžima, Sumire Morohoši, Kikuko Inoue, Hiroši Kamija, Maaja Sakamoto (více)VOD (1)
Obsahy(2)
Jednoho slunečného dne potká plachý kluk, co píše haiku, temperamentní, ale nejistou dívku a prožije s ní krátké, kouzelné léto. (Netflix)
Recenze (7)
Přibližně do půlky filmu jsem se musel snažit, abych u sledování vydržel. Slova v bublinách, které jsou v podobě haiku v celém filmu (zřejmě nejsem pro haiku dost vyspělej), mě spolu s příběhem úplně neoslovovaly do chvíle, než začalo pátrání po jedné gramofonové desce. Od tohoto okamžiku jsem byl tímhle anime snímkem lapenej, dokud ze mě nevyždímal pár slz :-) Nakonec mi ani nevadila pro mě netradiční animace a zasloužený 4* jsou na světě :-) ()
Ale jo, sice mě to ze začátku nijak extra neoslovilo, ale postupně si mě tenhle film docela získal a samotné finále se mi už regulérně líbilo. Na začátku jsem nebyl příliš nadšený, neoslovila mě příliš animace, ta 2D mi přišla zvláštní a ta 3D, používaná na některé exteriéry (město, některé pohledy do místností) a dopravní prostředky, mi přišla docela chabá, skoro jak z nějaké starší počítačové hry a vzájemná kombinace na mě celkově moc dobře nepůsobila. Neoslovili mě ani hlavní hrdinové a jejich problémy, přeci jen pro muže v mém věku byly docela vzdálené a taky trochu malicherné. Prostě problém Smile jsem si dokázal spláchnout jen obyčejným "Každý jsme nějaký, tak proč to tak řešíš?" a Cherryho strach jsem já sám v životě asi nikdy pořádně nepoznal... Stejně tak jsem nijak nenacházel zálibu v koníčkách postav, kdy ani streamování nebo haiku nebudili zrovna můj zájem. Postupně, jak spolu obě postavy začaly interagovat, jsem si k nim ale cestičku našel, Smile mi přišla najednou vlastně roztomilá a Cherry byl taky docela sympaťák. Dokonce i celá zápletka s deskou, která mi byla ze začátku putna, mě začala docela zajímat a nakonec mě romantický příběh pana Fudžijamy dojal a oslovil víc než poměrně klasické vyústění linie mezi hlavní dvojící. Na druhou stranu mi to ale přišlo takové milé, sympatické a i když to zase jednou bylo plné různých klišé, tak nakonec fungovala a i to efektivní použití ohňostroje v ten správný okamžik mi vlastně přišlo jako hodně povedené. Takže z takového toho "na co se to vlastně dívám" jsem se dostal přes "hele ono to není špatné" až k "je to vlastně fajn". 6,7/10 ()
"Words Bubble Up Like Soda Pop" je síce veľmi príjemným japonským animákom, no musím povedať, že už som videl aj lepšie projekty. Myšlienka nájdenia stratenej platne je super a aj naši hrdinovia sú celkom milí, no problémy s filmom nastávajú trošku, keď si človek uvedomí, že to smeruje k jednému neskutočne naivnému a podľa mňa až trošku patetickému záveru, kde človek sa smeje nad tým, aké je to celé stupídne. Neviem to poriadne popísať, na to by ste to museli vidieť. A hoci sú animácie pekné a atmosféru to má, tak môj najväčší problém s filmom je ten, že dokopy z našich hrdinov moc necítim nejakú extra chémiu a nemám úplne pocit, že by sa film ich romance nejako extra venoval. Vedľajšie postavy sú ale dosť dobré a vtipné a to hľadanie a nájdenie stratenej platne a hudba pre mňa robí z tohto filmu celkom príjemný zážitok. Ak máte radi japonské anime, čeknite si to. Film je dobrý. Hodnotenie: B ()
Polorozvitá, barevná a dětinštější oddechovka ze slice of life stáje mísící nádechy kultur aktuální teenage generace a té až o 2 generace starší bez hlubších konekcí. Zakřiklý Cherry mi prodal v jeho věku neobvyklé hobby psaní haiku úspěšně jako se mu to dařilo na jeho twitter profilu a streamování influencerky Smile o tom, co se zrovna prodává v obchoďáku, mě duševně též moc neobohatilo. Tkaní linek Cherryho a Smile dohromady dával minimální smysl a hlavně Cherryho odtažité chování jakékoliv budování citlivější atmosféry obstruovalo úspěšněji co kdejaký politik nevítaný zákon (Chudák Smile byla dějem tlačena i do toho, že lajkla haiku-status, aniž by si ho vůbec přečetla). Chápu, že cíl nebylo nad ničím zrovna přemýšlet (i když skládání haiku k tomu nabádá - ale jak jej mám brát vážně, když jeden z propagátorů se dopouštěl neúměrného vandalismu?), ale bez pevných základů a přirozené kauzality/vývoje/dynamiky vztahu nemůže mít dovětek a závěrečné mírně cheesy finále punc. Líbíla se mi snaha montovat přesčasové a rádoby náhodné spojitosti mezi jmény, událostmi a vzezření, ale necítil jsem v tom žádnou osudovost. Docela se mi líbil i příběh na pozadí ztracené desky, ale celé vyústění v jejím nalezení (ať už prvotní či druhotné) mohlo mít o vlásek epičtější a komplikovanější kontury. Sluchátka vs maska obličeje měly nedotaženou symboliku. Nejlepší je jednoznačně hravá kresba (když si nehrála s 3D hloupostma) plná života, pozitivity, dobré nálady a vůbec jsem něco podobného od Satelightu upřímně nečekal. Myslím si, že by film zasloužil spíš rozdělení do cca 3 OVA, abychom obdrželi lepší rozvoj pozadí charakterů, opravdovější sblížení a nápaditější využití poslání haiku. Takhle to jsou pouze průměrná falešná světla při západu slunce za 3*. ()
Jako vychutnat si lehoučký, ledový Pocari Sweat v úmorných třicítkách, kdy se vám triko potem přisává ke kůži. Zhltnete ho raz dva, cestou osvěží a potěší a zanechá po sobě příjemně sladký ocas. Esenciální letní podívaná s nádherně barvitou animací, mnohdy naprosto parádním rámováním a jednoduchým, ale funkčním haiku doprovodem, který vás přesvědčí o autenticitě lásky vyjádřené, jen nevyslovené. ()
Introvertní klučina skládající haiku a extrovertní influencerka žíjící svůj online sen. Osud tomu samozřejmě chtěl, aby se tyhle protiklady setkaly a vzájemně si ovlivnily život. V Anime poměrně bežný námět, který nemá čím překvapit a děj je tak těžce předvídatelný, nicméně nemůžu říct, že by tvůrci neudrželi mou pozornost. Charktery jsou dobře napsané, doprovodná zápletka točící se kolem hledání ztraceného vinylu dostatečně zábavná a zasazení do obchoďáku spolu s nezvyklou animací působí svěžím dojmem. Ve výsledku příjemná slice of life, která se vám sice nevryje do paměti, ale rozhodně slušně zabaví. ()
Po menší pauze od anime jsem si bohužel naprosto bez rozmyslu pustila tento únavně nedotažený film a musím přiznat, že mi shovívavost kolegů recenzentů trochu vyrazila dech. Hrdinové jsou nezajímaví, ploší a mdlí a ani na vteřinu jsem jim nevěřila vzájemnou náklonnost, jejich vztah nemá žádný pořádný vývoj, díky kterému bych jim fandila a závěrečný nelogický romance twist mi tak přišel nastrčený uměle, zbytečně a omezeně. Rozuzlení navíc zůstalo nedomyšleně otevřené a mě prostě naštvalo, že romantická zápletka malých děcek se musí za každou cenu nacpat všude. Přitom mindrák Yuki (alias Smile) mohl mít i sofistikovanější řešení než polovičatou náklonnost random kluka s cool sluchátky a cute básnickým koníčkem. Nikdy není pořádně vysvětlen jediný důvod pro chování postav, přitom se z psaní haiku, natáčení videí i pomáhání důchodcům dala podle mě vyvodit spousta zajímavých uzlů z minulosti. Prostě potenciál byl promrhán. Kresba navíc byla nic moc, občas mě z barev bolely oči, tam kde mohly být fajn detaily nebylo nic, ale obličejíky aspoň zůstaly cute a zároveň relativně nevšední, i když v podobnostech jmen a vzhledů různých postav jsem viděla spíš podivně záměrnou jednotvárnost než cokoliv jiného. Jedna hvězdička pro Smile a jedna pro Cherryho mi tak zní naprosto fér. Oni mi toho moc nedali, tak toho nedostanou moc ani na oplátku. ()
Reklama