Režie:
Eloy de la IglesiaScénář:
Antonio FosKamera:
Raúl ArtigotHudba:
Fernando García MorcilloHrají:
Vicente Parra, Emma Cohen, Eusebio Poncela, Vicky Lagos, Ismael Merlo, Fernando Sánchez Polack, Lola Herrera, Paca Gabaldón, Rafael Hernández, Manuel Calvo (více)Obsahy(1)
Chlap, pracujúci na bitúnku, zabije v sebaobrane taxikára a keď chce ísť jeho žena na políciu, v roztŕžení zabije aj ju. Nie je však poslednou obeťou, pretože do jeho domu prichádzajú ďalší a ďalší známi, ktorí sú zvedaví, čo že to skrýva za dôkladne stráženými dverami jeho spálne. Pomerne vzácny, ťažko zohnateľný kúsok, spadajúci medzi kontroverzné a v mnohých krajinách zakázané brutality. (POMO)
(více)Videa (1)
Recenze (12)
"Nasty-sleazy-psycho-brutal-gory" ... Asi tak bych definoval tento excelentní majstrštyk španělské produkce z počátku 70. let... I když se na jednu stranu jedná o B-éčko s rozhodně ne příliš vysokým rozpočtem, pro publikum se zájmem o tento druh filmů to musí být naprostý skvost!! Tento film mne fakt usadil, naprostá pecka!! V podstatě vyobrazuje činy sériového vraha, který se stane vrahem vlastně "náhodou" ... prostě mu jednou ujedou nervy, zabije člověka a už se to s ním veze. Ve svém bytě uchovává mrtvoly, kterých stále přibývá, otravní návštěvníci jeho domu končí zmasakrovaní v ložnici, kde pomalu hnijí a zapáchají ... hrdina filmu tak musí nakupovat desítky parfémů a pohlcovačů pachu, aby přebil smrad z rozkládajících se mrtvol, postupně se snaží těla rozsekat a na jatkách, kde pracuje, tyto části vhazuje do "šrotovače" masa, ze kterého se dělá další jídlo ... Nejedná se o žádného úchyláka a ve vraždách se nijak nevyžívá, jen prostě nedokáže rozlišovat mezi dobrem a zlem, jedná se o čistého psychopata zřejmě ztráveného svým zaměstnáním na jatkách, který jedná účelově a impulzivně ... Film má pomalé tempo vyprávění,úžasnou těžkou tíživou atmosféru, slušné gore-scény, scény manipulace s mrtvými těly, jejich skladování v manželské posteli, pod ní atd., bzučící mouchy nad mrtvolami v divákovi vyloženě vyvolávají pocit odporu a zhnusení ... Stejně jako v podstatě celý film- všechno je zde hnusné, špinavé, od krve, slizké atd. ... kamera zabírá často některé scény z až ne příliš příjemné vzdálenosti a detailu. Prostě opravdu hutný nářez, který ale není bezduchým slasherem, ale vyobrazením a sondou do duše jednoho sériového vraha ... Film naprosto s přehledem může konkurovat podobně zaměřeným titulům, jako jsou: Henry: Portrét masového vraha (1986), Angst (1983), Don't Go in the House (1980), Maniac (1981) a další ... Každopádně si připravte předem žaludek, tohle je skutečně "echt-hnusácká nálož"!!! Na rok vzniku absolutní megaskvost!!! ()
Aneb týden v životě sériového vraha. Marcos pracuje na jatkách, je zrovna povýšen a dostane za práci obsluhovat novou mašinu, vyrábějící z masa fašírku. Možná by si žil dále poklidným a nudným životem, kdyby jedné noci náhodně nezabil taxikáře. Pak vše nabírá rychlý spád a Marcos se nezastaví už před ničím/nikým. Tohle je fakt vcelku bizarní kousek, v němž je namíchána černočerněhumorná tinktura. Já se fakt bavil a myslím, že režisér taky, je vtom cítit zvrhlý nadhled, který je umocněn kamerou, která si bezvadně všímá různých detailů a servíruje divákovi záběry vyvolávající nechuť, ale i úžas. Kamera je na tomto snímku vůbec vymazlená záležitost, rychlé zaostřování, perfektní nájezdy, hravost! Moc pěkně se na to kouká. Hudba je buď klasická psychedélie sedmdesátých let, nebo smyčce s trubkou, anebo jen vybrnkávající melodie na kytaru a to všechno taky velmi vkusně použito, super! Je to extrémní dílo, o tom žádná, ale ta kombinace se záhrobním, až sadistickým humorem to nadruhou stranu odlehčuje. Ve scéně, kdy Marcos jde obsluhovat novou mašinu a zaučuje ho starej týpek, co znal jeho zemřelou matku, tak mu vykládá : "Tvoje máma, jak se změnila v lidskou pochodeň, tak utíkala jak o život. Neutíkala, letěla. Zakopla o stoličku a ta shořela. Chytla se police a ta police vypadala jak hořící poleno. Ještěže se nedostala až ke karafám s kyselinou. Protože by to tady vylítlo do povětří. A nechtěj vědět, jak křičela. Nekřičela, ale ječela. Ječela tak, že to slyšeli dělníci ve vedlejším křídle. Mysleli si, že je to siréna a přestali pracovat. Smrdělo to, bože jak to smrdělo. Smrdělo to tak, že ještě po měsíci byla místnost cítit po tvé matce." Jako tohle je ten druh černýho humoru, kterej tu brutální rovinu precizně vyvažuje. A to není jediný úryvek, podobných věcí je tam mnohem více. Pro mě byla hlavně odpudivá scéna z jatek, kde se podřezávaly a bouraly krávy, uf, tohle bych nemohl nikdy dělat. Z toho všeho potom vychází psychologický portrét Marcose, kterej vlastně přestává rozlišovat, co je zlé a co dobré. Nevím proč, ale svým způsobem mě snímek připomíná klasiku Buio omega, která je sice dějem jinde, ale žánrově se mu přibližuje. ()
Čtyři vraždy stačí, drahoušku! O filmu je dobré předem nevědět nic, a tak doporučuji nečíst zdejší komentáře, včetně možná i mého, před zhlédnutím. Marcos je chlapík, co dělá na jatkách, a tak divák má možnost vidět, kolik krve z poraženého skotu vyteče. Marcos má před svatbou, jako jeho bratr. Tedy chtěl by se oženit, páč si myslí, že tím získá lepší postavení v továrně. A pak stačí jedna cesta taxíkem a všechno je jinak - budoucnost se pomalu hroutí jako domeček z karet, zatímco v jeho ušmudlaném domku se hromadí jedno tělo za druhým. A nakonec už nestačí ani deset lahví kolínské a spreje s borovou vůní, a tak se mu před domem usazuje smečka hladových toulavých psů. Vraždičky dobré, kromě sekáčku v obličeji je asi nejlepší podříznutí. Ač se Marcos asi vnitřně hroutí, navenek působí stoicky. Ta chladnost je asi nejděsivější. V jednom momentě jsem ovšem vyprsknul smíchy. Když přijde ráno, v pokoji je další oběť a z rádia slyšíte přání krásného a šťastného dne... Jinak dnes už nejde o vzácný a těžko sehnatelný film, naopak stačí jen pár kliknutí na internetu. ()
Zmes podivných udalostí, ktoré nasledujú po smrteľnej nehode taxikára, ma spočiatku presvedčovala o tom, že to musí byť nejaká paródia. Bohužiaľ, opak bol pravdou. Hlavný protagonista si privádza do domu ďalších a ďalších kunčaftov na krvavé orgie, všetko príbuzní alebo známi, hoci sa vždy najprv platonicky zdráha. Svoje obete však masakruje veľmi rýchlo a bez súcitu. Neskoršie výčitky svedomia tak pôsobia ako päsť na oko. Napriek krvavým jatkám je trilerových prvkov pomenej a do popredia sa pretláča večne upotená tvár ústrednej postavy, ktorá okrem hovenia si na gauči a spomínaných jatiek vlastne nič iné nerobí. Podivnosťou je aj prihriaty kamarát, ktorý ho nie náhodne vždy stretáva. Jeden zo svetlých momentov je, keď sa dozvie, že práve zjedol polievku, do ktorej on sám v mäsokombináte primiešava ľudské mäsíčko. Rozporuplná záležitosť. ()
Pre priaznivcov existenčných dramatov rozhodne povinnosť, ak im teda nebude vadiť pár násilných vrážd. Pre fanúšikov hutného gore hororu s explicitnými scénami, tí sa tu toho dočkajú v miere minimálnej a odporúčam nedať sa zmiasť názvom. Najsilnejšia scéna filmu tak prichádza hneď v úvode filmu. Reálne zábery z bitúnku. ()
Galerie (9)
Photo © Atlas International Film
![La semana del asesino - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/000/176/176590_859538.jpg)
Reklama