VOD (1)
Epizody(4)
Obsahy(1)
1 200 let předtím, než se narodil Geralt z Rivie, se ve světě elfů udály podivuhodné věci. Světy nestvůr, lidí a elfů se spojily v jeden a zrodil se úplně první zaklínač. (Netflix)
Videa (2)
Recenze (197)
Nevidel by som to až tak tragicky, ako to tu niektorí opisujú, ale na druhej strane len preto, že som knihami nepoznačený a žiadna hra zo série ma nikdy nezaujala, keď fantasy rpg, tak určite séria Elder Scrolls a nie Witcher. Ale späť k seriálu. Je cítiť, že sa na rozpočte šetrilo, kde sa dalo, ale na druhej strane, príšerka bola fajn a kulisy neboli najhoršie, Je cítiť, že sa strihalo, pretože to bolo uponáhľadné a štyri krátke epizódy fakt nestačia, ale zasa sa to dalo zvládnuť ako jeden dlhší celovečerák. Je cítiť, že scenár bol deravejší, ale na druhú stranu, keďže som knihami nepoznačený, nemám to našťastie s čím zrovnávať. Jasné, anime film bol lepší, ale nemôžeme chcieť zázraky, treba sa zmieriť, že po odchode Cavilla to už aj tak pôjde ešte viac dolu vodou, takže buďme radi za každý "zásek" do daného sveta. Jasné, Cavill je iná liga a schová do vačku kompletne celé osadenstvo tohoto miniseriálu vrátane jeho týmov v pozadí, ale na druhú stranu Laurence O´Fuarain bol fajn, určite "kričal" z celého smutného šedého výsledku podľa mňa najmenej, to taká predstaviteľka Slavice, či trpaslíčky, tak to bolo viac mimo a to nehovorím o evidentne najväčšom kastingovom omyle a to Michelle Yeoh, ktorú určite vzali do serošu kvôli jej slávnej minulosti, ale v tunajšom podaní to bola strach a bieda. Keby som to mal k niečomu prirovnať, tak počinu od MTV Studios a to The Shannara Chronicles. Prečo to napriek predchádzajúcim slovám nevidím tak tragicky? Lebo tu máme xy ďaleko ďaleko horších pokusov o seriál, o fantasy a neviem čo, ktoré sa ani tomuto šedému priemeru/podpriemeru neťahajú po členky. ()
Pokrevní pouto neprávem schytává plivance, které by měly směřovat spíše na zaklínačovu druhou sérii. Jedinou jeho velkou chybou je, že bylo uvedeno až po zmíněné parodii na zaklínače. Tahle čtyřdílná seriálová povídka je totiž sakra lepší, a to snad ve všech směrech. Scénaristicky je to pozvolné, vynechává to spoustu kliček a drobností, ale to hlavní je řečeno jasně a výstižně. Postavy jsou každá něčím zajímavě specifická, motivy příliš nedráždí a naopak poměrně potěší jejich různorodost (kde jinde jste viděli zastoupení ras a handicapů v badass skupině hrdinů? A ono to fakt funguje!). Celá zápletka je jednoduchá, léty ověřená chuť po pomstě, moci, velikosti a svobodě - to je prostě tutovka, která sice výrazně nepřekvapí, ale nic nepokazí. Pokrevní pouto je ultra-krátkým seriálovým příběhem, kterému je neprávem ubližováno a který sám o sobě strčí seriálového Zaklínače do kapsy a nebo i jinam… za čtyři díly vytvořilo kompaktní představu toho, co bylo na začátku a v rychlosti vás seznámí s hrdiny, na které budete v útržcích vzpomínat. Čert vem, že to není podle knižního a herního zaklínače - pokud by se i seriálový Zaklínač alespoň trochu přiblížil tomuhle, nebyl by takovým odfláknutým fiaskem! Takže ještě raz: radši tisíckrát tohle než jednu druhou sérii Zaklínače, věřte mi! ()
2/10 – Já jsem člověk (kecám, jsem robot), který o opěvovaném lóru polského velmistra Sapkowskiho ví jen velmi málo, přesněji vůbec nic. Hodlám to samozřejmě jednou napravit, ale je dost možné, že do té doby dříve skončí netflixovský Zaklínač. Abych však nepůsobil jako recenzent, který si fabuluje výroky z análu, tzv. analfabet, přiznám, že jsem alespoň hrál první hru od CD Projekt RED a hrál bych i další, kdybych na ně měl dostatečně výkonné zařízení. U první hry jsem se přirozeně velmi bavil, zejména mě pak oslovil legendární český dabing, který v té době skutečně exceloval a vyhoupl hráčský zážitek na úplně jinou úroveň. Hlášky, které zdomácněly, můžete najít třeba ZDE anebo ZDE. Teď ale k tomu, proč vám to tu všechno vykládám. Snažím se vám tu zdlouhavou cestou naznačit, že po Sapkowskiho předloze je mi putna a z her je mému notebooku šoufl, ale i bez toho mohu snadno identifikovat seriál, který absolutně nemá co nabídnout (nebo to alespoň nenabízí) a bez větších rozpaků ho označit slovem NUDA. Naprosto jsem se nebavil. Dokonce jsem se u sledování pěkně vyvztekal, protože když jsem nějaká úsek z čiré divácké beznaděje přeskočil, musel jsem se k němu ještě rozezleně vracet, protože Zaklínač: Pokrevní pouto je přeborníkem v tom, jak zašít jednu klíčovou informaci do pěti minut bezcílného plkání. Jednoduše hrůza. A opakuji: strašná nuda. Tak hustá, že by se už ani krájet nedala. Je to celkem škoda, protože téma samo o sobě je docela zásadní pro celý Zaklínačův svět. Nicméně vůbec se ho nepodařilo prodat. Už jen proto, že během první epizody se seriál snaží akorát prodat sám sebe scénou ze současnosti, kde vidíme Marigolda, kterého přepadne nějaká mystická pipka a nařídí mu, aby o tématu našeho příběhu stvořil báseň. Příšerný pokus, jak obhájit existenci seriálu. Ta píseň nakonec samozřejmě zazní během závěrečných titulek poslední epizody a je zdaleka tím nejlepším, co celý tento paskvil může nabídnout. Navíc i pěkně shrne děj, takže všem, kteří chtějí vědět o co go, ale nechtějí proplýtvat 3 a půl hodiny svého života, doporučuju najít si na Spotify píseň Song of the Seven a na tento seriál se zvysoka vysrat. Slibuji, že nebudete litovat. Ve zkratce: „Strašné postavy, špatná charakteristika, špatná motivace, ošuntělé kostýmy, moje nenáviděná herečka Michelle Yeoh – samozřejmě strašná, vyplňování nudnou vatou, která nikoho nezajímá a divák nedostane důvod, proč by ho měla zajímat ani ocenění, že ji nepřeskočil (já ji přeskočil), zdaleka ne tak dobrá hudba jako je pro Zaklínače standardem. Slabá akce. Slabé monstra. Nulová atmosféra. Příšerné dialogy. Tečka.“ ()
Minisérie hejtěná tak nějak z principu... A přitom to fakt není špatné. Jedná se o povedenou (trochu krvavější) fantasy se zajímavým příběhem a odkazy na předchozí dvě série zaklínače. Ani ty charaktery postav mi nepřišly špatné. Jasně, má to své mouchy a není jich málo. Gay tématika a elfové všech etnik budou samozřejmě vzbuzovat velkou vlnu nevole.. A víte co? Trhněte si.. Jsem rád, že to vzniklo. 65% ()
Galerie (61)
Zajímavosti (3)
- V této epizodě je v závěrečných titulcích k vidění krátká mezititulková scéna. (Rominator)
- Autor knižní série Andrzej Sapkowski se na seriálu podílel jako kreativní konzultant. (Rominator)
Očekávání byla nízká, ale PANEBÓŽE! Zpočátku jsem zamýšlela vypsat dialogy, co nedávají smysl, ale pak jsem si řekla, že nemá cenu kopírovat celé titulky. Jen vzácně zazní něco ne zcela debilního. The Witcher: Blood Origin je amalgámem špatně užitých témat, jež jsem stejně už tisíckrát viděla. Elfové Zapomeňte na krásné, elegantní humaniody se srovnatelně neskutečnou kulturou. Tihle elfové jsou špinaví, sprostí a obdobně ubozí jako lidé. Jediným rozdílem jsou špičaté uši. Jejich architektura je masivní a hranatá, jejich čepele, pověstné elfí čepele, často vypadají jakoby je stloukl totální amatér z kovoodpadu. Elfové jsou taky morálně zkažení. Jsou to hnusní kolonialisti, ale o tom se moc nedozvíme, tedy krom toho, že jsou stejně špatní, jako lidé v budoucnu. S ohledem na souvislosti se zdá, jakoby si o to sami říkali... to jen pro případ, že jste začínali soucítit s jejich rasou v "současnosti". ZASTOUPENÍ!!! Nedávno jsem četla post o tom, jak nízká je reprezentace ve "zdrojovém" materiálu. Šokující, že? Slovanská fantasy, výrazně inspirovaná středověkým Polskem neobsahuje "barevné"* (Jaký je politicky korektní překlad POC?). [* čtěte: Černoši a východoasiati, protože jsem zatím nikdy neviděla stížnosti na nedostatek původních Američanů... v PseudoEvropě.] Tvůrci seriálů se to pochopitelně rozhodli napravit odškrtáváním patřičných kolonek. já, odpočítávajíc: "Máme hluchoněmou!" sarkastický bratr: "Tak ještě toho kripla na vozejčku..." Máme tu černé elfy, východoasijské elfy, zjemnělého gaye, buclatou hluchoněmou... no, tentokrát aspoň odlišné barvy pocházely z odlišných národů. Jen kdyby se taky vyhnuli těm stereotypům. Moudrá, východoasijská mentorka z vyvražděného kmene, učící boj a spolupráci, protože si to přejí její předkové. Namakaný běloch z klanu souvisejícího s psovitými šelmami, disponující sekyrou a tatínkovskými komplexy, bojuje pomocí hrubé síly. Rychlá, hudebně založená černoška, mstící se za sestru... Témata a vzorce Lehce zženštilý gay, důvěřivá postižená, moudrá postarší východoasijská mentorka, vybledlá hippie léčitelka, zneužitý génius, zakázaná láska mezi ochráncem a ochraňovanou, voják který skončil se zabíjením do chvíle, než mu vyvraždili domov, vykoupení = oběť = sebevražda, dvě postavy se hádají, která z nich se obětuje jen proto, aby ta, co "prohrála" potají obešla tu vítěznou... ... sem tam utruste známé termíny a jména: chaotická síla, Xin'trea, Eredin, Avallac’h, Ithlinne… ááááá hotovo! Úplně nový příběh z obecně milovaného vesmíru je na světě! Možná by nebylo od věci soustředit se na kvalitní příběh a nepsat, co by mohlo lidem připadat cool. Možná by nebylo od věci ukázat divákovi, co se děje a nehláskovat mu to ještě pokaždé v doprovodném dialogu. BARD Dalším pojítkem k původní sérii měl být všeobecně oblíbený trubadúr, k ději přimontovaný tlustou vrstvou izolepy a svazkem gumicuků. Bojovník za svobodu tak prominentní, že ho ze zajetí zlých, zlých lidí osvobozují Scoia'tael, jinak žijící heslem "Zatlačme ten lidský šmejd zpátky do moře!". V knižní předloze špion Redanie, tady nejspíš pokrevní bratr Iorwethův, což rozhodně do budoucna nevytváří rozpor ohledně Jaskierova působení mezi lidmi. Jedna věc je pašovat utečence, druhá skládat oslavné ódy špičatouchým spojencům Nilfgaardu. Divák disponuje tou výhodou, že alespoň Jaskierovo nadšení z vyprávěného příběhu lze omluvit těžkým otřesem mozku a hrůzou z bytosti, jež ho za daným účelem unesla. Rah, rah-ah-ah-ah! Čtyři díly neposkytují příliš prostoru k rozvinutí postav. Sedm klaďáků, nejméně čtyři protivníci... povahy, interakce, nezbytná romance... je zajímavé, kolik dokáží herci vyjádřit s minimem příležitostí. Zacaré a Brother Death jsou uvěřitelní. Meldofin a Gwenin příběh je tragický, ale svým způsobem hořkosladký. (Ačkoli si myslím, že si mohli odpustit to znásilnění.) Bizarní, že nejlepší lovestory připadá bezvousé trpaslici a jejímu kladivu. Éile a Fjall, nezáživní a nudní. Jeden ze zcela nepřekvapivých, neuspokojivých dějových zvratů. Jediný důvod pro soulož je vytvoření mimina, které je uměle propojí s Ciri, jakožto hlavní postavou mateřského seriálu. Nejen, že "pár" disponuje nulovou chemií, ale naruší se tím i kánon. Starší krev najednou není výsledkem kontrolované genetické manipulace, ale jediného šukání s jednorázovým pseudozaklínačem. Geraskier Člověku pohybujícímu se po AO3 poslední zmíněný pár způsobí také bonusovou migrénu z hlediska originality. Dle dané databáze je nejpopulárnější romantickou i přátelskou dvojicí tohoto světa Geralt a Jaskier. Zaklínač ze školy vlka a slavný bard, který zahodil rodinné dědictví pro život na cestě. Čtenářsky oblíbené motivy zahrnují zpěv jako uklidňující prostředek, konfrontace s šílenou ex a přezdívka Slavík (Lark). Zajisté jde o náhodu a ne sprosté plagiátorství !?fandomu?!. Nutno poznamenat, že mnoho přiznaných fanfikcí se kvalitativně pohybuje podstatně výše, než tenhle seriál. The WITCHER: Blood Origin "Počkej, chceš mi říct, že první zaklínač byl elf? No tak to Geralta mimořádně nasere." (Proč by tomu tak mělo být se do konce nedozvíme. Zrovna Geraltovi, že by vadil elfí zaklínač...) Člověk by doufal, že po všem tom povyku se dočkáme něčeho nového, ale ne. První "zaklínač" je jen další namakaný chlap, jen se špičatýma ušima. Jak víme, že proměňovací lektvar je fuj? Je černý a olejovitý! Jak víme, že je to vážně Zaklínač 1.0? Žluté oči! Jak poznáme, že není tak úplně sám sebou? Černé oči a žíly na obličeji! Jsem si jistá, že nějaký improvizovaný rituál poskytne zcela stejné výsledky jako pečlivě vybroušená procedura po desetiletí vylepšovaná nespočtem kouzelníků. Do prdele s Převratem, osvoboďte Lid! Příběh začíná převratem, vyvražděním tří panovníků a jejich ozbrojených sil. Zkažené, elitářské vedení je pryč, noví vládci- armáda, mágové a přehlížená princezna- plánují invazi nových světů kvůli zdrojům, které jejich svět postrádá. Zní to jako slušný plán? Naši hrdinové by nesouhlasili. Nová císařovna musí být zničena, protože lid trpí. Ty jsi ale úplně stejná. Nic jsi nezměnila. Jsi jenom další královna, která vyžaduje, aby se jí lid klaněl. V originále ovšem "Jsi jen další bota, hledající krky (na které může dupnout).", vyčítá skvělá Éile nové císařovně. Kdyže mělo k dané změně dojít? Během týdne? Taková věc vyžaduje čas a zdroje, Merwyn se nedostalo ani jednoho. Mám jásat, protože teď "panuje" bezejmenný lid? Disponuje nezbytnými znalostmi? Schopnostmi? Čímkoliv? Nebo snad čekají, že to nějak zvládnou? Vláda není o dosazení nových lidí a naději, že to nějak vyjde. Proslovy o svobodě nikoho nenakrmí, nezorganizují obchod, zemědělství, zbytek ekonomiky... Nejhorší je, že my vidíme Císařství sotva držet pohromadě. Divák ví, že jídlo prostě není, i velení má sotva pro sebe a nemůžete dost dobře organizovat, když sami hladovíte. Scéna otevírání prázdných sýpek rozohněným lidem mluví za vše. Éile "Sice nemám pravdu, ale co! Lidi se dají nasrat i tím!" nic z toho ale doopravdy nezajímá. Merwyniným neodpustitelným hříchem je, že se narodila vládnoucí třídě. ~ Nemáš tušení, co obyčejní elfové chtějí. Jsi jenom rozmazlená princezna. - Jsem císařovna! ~ Jsi holčička, která do rukou ~dostala~ otěže válečného oře. Rozhodně nemluvíš za všechny elfy. ... pokoušejí se nás scénáristé oblbnout. Představí nám chytrou, idealistickou, zvídavou princeznu, která chce pomoct svému lidu. Tváří v tvář skutečnosti, pokusí se prohloubit své vědomosti o situaci. Z figurky rodu se stává pletichářka, vytváří spojenectví a navrhuje další postupy, osvobodí se z role loutky a ostatním připomíná, že cílem je nakrmit jejich lid. TO je postava, kterou bych ráda sledovala. Ne pitomá zpěvačka, co vzburcuje dav, zničí vládu, pomůže způsobit celosvětovou katastrofu a odtáhne si drnkat na venkov. Píseň o Sedmi Čeho vlastně ta slávu-zasluhující Sedmička dosáhla? Zbavili svět hladomoru? Ukončili válku? Nabídly lepší způsob organizace? Ne, ne a ne. Zato (neúmyslně) způsobili Konjunkci a přitáhli příšery a lidi do oslabené, vyhladovělé, neuspořádané společnosti. Po právu zapomenutá Sedmička fakticky zmrzačila vlastní rasu a zničila jakoukoli šanci na obranu, jakou ještě mohli mít. Nevím, o kom je Jaskierova písnička, ale rozhodně ne o těchhle Sedmi. () (méně) (více)