Režie:
Antonio BidoScénář:
Antonio BidoKamera:
Mario VulpianiHudba:
Stelvio CiprianiHrají:
Lino Capolicchio, Stefania Casini, Craig Hill, Massimo Serato, Juliette Mayniel, Laura Nucci, Sergio Mioni, Antonio Bido, Sonia Viviani, Fortunato Arena (více)Recenze (14)
Za mňa veľmi poctivé giallo, ktoré nevsádza ani tak na prevedenie vrážd (i keď krb je veľmi originálny), ako skôr na atmosféru Benátok a predovšetkým na premyslený scenár. Málokedy sa pri gialle stáva, že by si divák musel všetky puzzle kúsky takýmto spôsobom skladať do seba a 10 minút pred koncom sa to ani nezdá. Čiže za vysoké hodnotenie môže práve rozuzlenie. Identita vraha nie je až tak prekvapivá práve kvôli tomu, že sa prekvapivá snaží byť, ale zase sme vďaka prvej vražde po celú stopáž veľmi umne zavádzaní. ()
Bidovo první giallo, natočené rok předtím, zůstalo nepřekonáno, ač jsem si to docela přál, filmu se ale hodně vleče a má i spousty hluchých míst, stopáž v tomto případě by byla daleko více únosnější a snesitelnější někde na 85-95 minutách. přeci jen na podobný film skoro dvě hodiny čistého času je moca filmu trvá dost dlouho než se uvede do nějakého rychlostního chodu. Bido se nechal inspirovat svými úspěšnějšími kolegy (Argento, Lado, Fulci nebo dokonce i Hitchcock-finále), výsledek je dostačující, ale bohužel s ničím novým už nepřišel a do samotného žánru ani nepřispěl, ač se výhradně snažil o svůj vlastní rukopis. Celý příběh se zajímavým tajemstvím ale jinak vůbec špatný není, charaktery jsou určitě zajímavé, ale je tu až moc postav, mordů je tady dostatek a nutno přiznat že všechny ty vražedné scény jsou dost vynalézavé a někdy i násilné (jako již zmíněný obličej v ohni), bohužel ale téměř vez krve, skvělá hudba,která se tu skutečně minula s účinkem, ale samotná atmosféra, ve scénách kdy o něco šlo, místy nebyla zas až tak špatná, sexu a nahoty tady moc není, což je na druhou stranu docela překvapení, titulní hrdina (mladý profesor) mě tady moc nenadchl, ale nahá Casini je tu opravdu sjízdná a pohled na její dokonalé pozadí neomrzí. Oba se ale k sobě vůbec nehodili, nebyla tam naprosto žádná chemie. Jinak fascinující Benátky, jsou tu tentokrát docela unavené a temné. Jinak opravdu jen průměr, kde něco funguje velmi dobře, něco naopak ne. Film měl blízko k úspěšným "Non se Sevizio un Paperino", "Profondo Rosso", "Suspiria", nebo "La Casa dalle Finestre che Ridono". Fandům žánru doporučuji, náhodným filmovým fandům spíše pak ne, tam jsou daleko lepší příklady v samotném žánru. ()
Benátky! Vskutku mysteriózní giallo s báječnou atmosférickou hudbou. Mladý profesor Stefano D´Archangelo přijíždí na dovolenou za svým bratrem Paolem do starobylého města na vodě. Paolo je kněz a v poslední době žije ve strachu. Kdosi mu posílá výhružné dopisy poté, co v bouři zahlédl vraždu ženy. Stefano se mezi tím seznámí s mladou ženou Sandrou, která maluje, ale jinak se živí navrhováním interiérů. Dojde opět vraždě, která zasáhne dalšího z okruhu lidí zabývajících se spiritistickými seancemi. Strach a smrt rozprostřou svá křídla nad městem. Tísnivý příběh s několika pěknými scénami, kdy postava je kýmsi pronásledována. Ač jsem na lekačky zvyklý, tak harmonikář mě dostal. Jedna z vizuálně nejkrásnějších scén je hřbitovní, své kouzlo má i putování úzkými uličkami Benátek. Stefano postupně zjišťuje, že se mu vrací dávná noční můra a je na čase si vzpomenout, co znamená. Film ocení více příznivci pomalejších snímků a fanoušci žánru. Vraždy jsou přiměřené, byť ne otevřeně brutální. Ovšem uhoření je děsivé... ()
Prvotriedne giallo, ktoré nie je povrchným vzrušením (erotická scéna je tu len jedna a i tá je celkom vkusná), ale funkčným mysterióznym thrillerom/hororom. Pravdaže dialógy sú blbé, postsynchrony ešte horšie, tie falošné stopy sú na palicu, ale sme v Taliansku sedemdesiatych rokov, takže s tým sa je nutné zmieriť. Na druhej strane atmosféra zimných Benátok je ako vždy podmanivá, kamera a strih sú skvelé, hudba výborná a klasické giallo motívy (flashback, detský motív, obrázok) sú nadávkované tak umne, že nepôsobia ako rutinné kopírovanie šablóny. ()
Dějově průměrné giallo, nepříliš napínavé s rádoby "nečekanou" pointou. Z průměru film trochu zvedá scéna svatého přijímání a neuvěřitelně výborná hudba, která se ale, alespoň u mě, míjela účinkem v navození jakéhokoli napětí, takže nevím, jestli byla nakonec pro film přínosem nebo ne :-). ()
Ke giallo-filmu Solamente Nero jsem přistupoval s určitou skepsí, kterou ve mě vyvolalo jméno Stelvia Ciprianiho. Jeho hudební doprovod u Bavova 5 bambole per la luna d'agosto totiž považují za jedno z nejhorších v rámci žánru vůbec. O to větší bylo mé nadšení po shlédnutí fimu a tak jsem si řekl, že musím zdejší komentáře a hodnocení trochu narovnat. Dle mého názoru jde o klasické giallo, ve kterém šlape všechno, tak jak má a to už v roce 1978 nebývalo běžné! Velkou předností a svým způsobem, čím mě toto giallo opravdu zaujalo, je propojení tohoto žánru s okultní magií spolu s kontrastem křestanské církve. To byl opravdu skvělý nápad a vnesl svěží vítr do plachet. Tvůrci tak rozehrávají opravdu zamotanou hru na kočku a myš, která dokáže pohltit a navíc má perfektní tah na bránu. Antonio Bido navíc také boduje na frontě mysteriozní atmosféry, která mě totálně pohltila a spolu s velice povedenými vraždami tvoří výraznou složku filmu! No co dodat na konec? Snad rozhodně se na film podívejte a nenechte se zmást zdejším nižším hodnocením. PS: Asi jste už z úvodu pochopili, že hudební doprovod se opavdu povedl a Ciprianimu budiš odpuštěno. ()
Antonio Bido i napodruhé dokázal natočit vynikající giallo se všemi patřičnými charakteristikami žánru. Plížící se neznámý vrah v rukavicích, rozličné způsoby provedení vražd,vyšetřování na vlastní pěst a překvapivá pointa. Vše jak má být, k tomu patřičně tajemná atmosféra úzkých a temných uliček italských Benátek a výborný a pro žlutou až nezvykle rozmanitý soundtrack. Měl jsem až pocit, že vražedné útoky doprovodil Cipriani pokaždé jiným a vždy velmi zdařilým hudebním motivem. A tentokrát se Bido nebál ani erotiky a nabízí decentní, ale vcelku vzrušující erotickou scénu s krásnou Stefanii Casini. Čtyři a půl. ()
Antonio Bido ma nepresvedčil ani vo svojej prvotine a ani teraz, že je schopný režisér. Herci ma hrozne iritovali, boli ako mechom udretý, len sa na seba neprirodzene pozerali, či to mal byt zámer, netuším, ale vadilo mi to po dobu celého filmu. Jediná z hereckého osadenstva, čo ma bavila bola Stefania, s nej išla taká pohoda. Vraha som tušil skoro hned od začiatku, tak v tom sa moc nepochlapil. Vadilo mi i to, čo mal hlavný hrdina skryte v hlave a niekedy sa to pretavilo do trápnych flashbackov, ktoré tam vážne nemuseli byt i keď na konci, to bolo vysvetlene, prečo ich mal. Kamera bola užasna, taká hnusne pliživá, už som len čakal, kto s kadiaľ vyskočí. Druhým pozitívom sú niektoré vraždy a sympatické bolo, že vrah použil na usmrtenie, prostriedky, ktoré práve našiel k dispozícii a nie zaužívané zbrane. Medzi dvoma a troma hviezdami, no seriem nato, dám 3*. ()
Úplne klasické giallo v podmanivom prostredí zahmlených Benátok, ktoré nemôže fanúšika nepotešiť. Do dokonalosti ešte štipka chýba, ale aj tak sa dej a rozuzlenie pekne odvýja od postáv a prostredia, hudba evokuje Goblinov a réžia je viac ako solídna. ()
Zklamání. Už v úvodní scéně lze díky jisté nešikovnosti tvůrců odhadnout, kdo že bude vrahem první oběti a od toho pak zhruba vyvodit, jak vše půjde dál. Pro někoho možná maličkost, pro mne dost velké zklamání na začátek. Další problém je délka filmu, s tou to režisér prostě přehnal a film je tak strašně rozvleklý, plynulost vyprávění je přerušována delšími scénami, kdy se nemluví, ani děj se neposouvá. Jinak nemám mnoho co vytknout, ale vlastně ani za co chválit. ()
Ťažko dodať niečo iné, než čo napísal Karlos80, s ktorého komentárom tentoraz do bodky súhlasím. Antonio Bido ako pomerne mladý režisér nakrútil dve gialla: http://www.csfd.cz/film/138935-gatto-dagli-occhi-di-giada-il/ a práve Solamente Nero. Tento žáner sa dá nakrútiť ako erotický horor ale aj ako mysteriózna kriminálka (prípadne oboje dokopy.) Zatiaľ čo sa u Watch Me When I Kill (1977) spoľahol skôr na značnú porciu sleazy (teda erotiky) a grafického násilia, u Solamente Nera na erotiku a explicitné násilie rezignoval a vybral sa oveľa ťažšou cestou, teda cestou mystickej atmosféry. A tu trochu pohorel. Atmosféra Benátok je u budovania atmosféry takmer vždy sázka na istotu, ale nejak to teraz nefungovalo. Bido ako mladý režisér vstúpil do žánru gialla pomerne neskoro, v časoch keď bol žáner už za zenitom a sám nemal dostatok schopnosti a invencie aby ho dokázal posunúť nejako ďalej. Samotný film ani dej nie je vôbec zlý ale niečo tomu chýbalo. Navyše fakt nechápem, prečo je film dlhší o 15 minút než býva zväčša zvykom, myslím, že nebol na to žiadny dôvod. ()
Průměrné giallo, ale s jednou zajímavou smrtí. Upáleni ksichtu přímo v ohništi krbu. Dobrý nápad. Škoda že se Bido víc nezaměřil na originálnější skony obětí. Mohlo to vytáhnout kvalitu celého filmu znatelně nahoru. ()
Solamente Nero opakuje většinu pozitiv (herci, atmosféra, některé vynikající scény) i negativ (malé posuny děje v čase) prvního Bidova pokusu. Tam, kde bylo možno hledat pararely Watch Me When I Kill s Deep Red lze tentokrát porovnávat Solamente Nero s druhým nejlepším pozdním giallem - La casa dalle finestre che ridono (House of the Laughing Windows). Bido si dokonce přizval stejného herce do hlavní role. Zlepšení je vidět na struktuře snímku, která je tentokrát dedikovanější příběhu. Kvality jsou víceméně pořád o třídu až dvě za originálem. 3,5 * ()
Celkom slušná záležitosť, vo svojom žánri samorzejme. Všeobecne u Giallo mi vyhovuje stopáž filmu, ktorá nikdy nie je premršetná a tu to nie je výnimkou, lenže poctitovo sa to vlečie. Inšpirácia Agrentom a podobne je samozrejmá, hudba mi príde zvláštna ako podobne pri nemučte káčatká alebo ako sa to volalo, strašne taká nesediaca. To by mi pripomínalo vlastne aj tému a chrakter jednej z postáv. Ale takéto mystériá mám docela v obľube, len vždy to idze urobiť aj lepšie. ()
Reklama