Režie:
Ivo TomanScénář:
Bedřich KubalaKamera:
Jan ČuříkHudba:
Jiří ŠustHrají:
Otomar Krejča st., Bedřich Prokoš, Martin Růžek, Vladimír Bičík, Gustav Heverle, Jana Dítětová, Július Pántik, Ota Sklenčka, Josef Hajdučík, Zdeněk Dítě (více)Obsahy(1)
Výpravný válečný film mapuje osudy tankové posádky na nejtěžším úseku bojové cesty První československé samostatné brigády. Sledujeme i osud jejího velitele - četaře Juraje Klimku. V době krvavých bojů o Dukelský průsmyk se mu nevyhne láska a ukáže se, že za maskou suveréna je ve skutečnosti plachý a citlivý člověk. Ve válečných scénách účinkovali tři tisíce příslušníků Československé lidové armády. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (62)
Velkolepá výprava umocněná dobrou kamerou a několika slavnými herci, kterou potápí hutný nános propagandy. Z hlediska té lepší strany, lze jen konstatovat, že něco takového už dnes nikdo nenatočí. ()
Propagandistická sračka, kterou stojí za to vidět jen kvůli originální německé technice (Pzkpw IV, V, Stug, Pak38, MP44, Panzerschreck, ale i výstroj), scéně vyprošťování poškozeného T-34 ze země nikoho a finální části osvobozování Ostravy. Všechno ostatní je k pláči nebo spíš k smíchu. ()
To se ten náš stát pořád někam orientuje. Myslím, že by se orient mělo říkat nám a ne zemím na dálném východě... My to prostě asi sami za sebe neumíme. Ten film vlastně ani není moc o válce jako o tom, že je tam velitel, který se straní jakýchkoliv politických počinů a prostupů do jeho života a jednotky. A po celý film je přesvědčován, že politika, levicové smýšlení a družba se Sověty je to nej, pro co může žít. No a voila, na konci filmu je přesvědčen. Je to kvalitní agitka. A dneska se točí to samý, ale na druhou stranu. Jen jsou lepší možnosti, jak si s tím pohrát... ()
Celou dobu jsem fandil jediné záporné postavě celého filmu. Některé filmy holt svou dobu nepřerostou. ()
zaujímavý a reálne (z hľadiska výpravy i zobrazenia politickej situácie) podaný film s tradične výborným Julom Pántikom v hlavnej úlohe. Tým kolegom, ktorí sú nespokojní s politickým obsahom pripomínam fakt, že na Jaltskej a Postupimskej konferencii nás naši západní "spojenci" zapredali Stalinovi (rovnako, ako predtým Hitlerovi), takže politický vývoj povojnového Česko-Slovenska bol jasne predurčený a stanovený. "Stará korouhvička" Beneš to pochopil a prášil do Moskvy, vzdať hold novému gosudarovi. Tri hviezdičky + za Pántika a komika Sováka (a samozrejme za výbornú výpravu) pridávam ešte jednu. ()
Lúza zaplavila svět. ()
Komunistický průplach mozku. ()
Nemůžu jinak, ale za sebe dávám jen jednu hvězdu za válečné scény, protože kdyby těch nebylo, jednalo by se jenom o pravdu dost svérázně upravující žvást, ve kterém jsou hodní jen ti se stranickou legitimací. „Vpřed, soudruzi!” Humus! ()
Skvělá barva filmu a zajímavé bojové scény! Jinak nepochopím, proč Klema mluví slovensky? ()
K tomu není potřeba žádného komentáře!Stačí si přečíst rok vzniku! ()
Bolševickej odpad ()
Komunistická agitka hrubého zrna , ale pěkné bojové scény, jinak to bylo o ničem!! ()
Písnička v Kežmaroku mne překvapila, neb my jsme jako vojáci sloužící u PTP na týž nápěv zpívali něco podobného. Technicky jistě špičkový film, který by nám mohli v USA závidět. Ale ten děj… Jednako jsem ho částečně nechápal, tedy vnitřní boj proti komančům, a jednako dost přeskakoval. Hlavně na konci opustil linii tankistů a skočil mezi civilisty. ()
Poměrně tendenční film plný propagandy a umělých dialogů. Hodnocení: 40 % ()
Brutální agitka v podobě otřesně natočenýho jakoby "válečnýho filmu" - všechno je bolšoje (vypada, že tam hrála celá lidová armáda), vojáci nesmyslně pobíhají, kulomety pražej vlastním do zad, všichni Němci a všichni ze západu jsou zbabělci a chlastaj, všichni Rusové maj široký úsměvy a jsou vždycky připravený se s československými soudruhy podělit i o poslední tank, Pántikův slovenskej "Jánošík" je emocionální jak hvězda z gay klubu, Dítětová opravdu, ale opravdu, nepřipomíná sex symbol zlatých 50-tých a hlavní hrdina není Krejča (velitel tankový brigády), ale samozřejmě politruk - Bedřich Prokoš se svým lišáckým úsměvem. Gottwaldův košickej projev byl zřejmě zamýšlen jako vrchol filmu - v provedení Jiřího Dohnala velice bizarní záležitost... Nicméně bod za techniku (samozřejmě bojovou!, tanky a tak), která se už dneska nevidí. ()
Neviem či sklamanie, ale očakával som viac vojnový snímok ako politickú propagáciu. ()
Nejsem voják, ale už jsem půl roku ve straně, říká v jedné scéně Jiří Vala. To je jen malá ukázka komunistické propagandy, kterou je film doslova nasáklý. Důvod ke zhlédnutí tak dávají jen živočišné herectví Júlia Pántika a exteriéry z osvobozování Ostravy. ()
Patetické, idealizované, slabé, tak nějak teatrální a nevěrohodné (a to dokonce občas i v případě úmrtí postavy). Místo filmu jen jakýsi pokus o dokument s absencí v podstatě jakýchkoli postav, s nimiž by mohl divák dýchat a cítit. Tato absence je ovšem vyvážena vskutku notnou dávkou propagandy. Většinu času se řeší, že vláda chce zrušit tankovou brigádu, aby zabránila bolševizaci armády. Jediný odpůrce komunistů v armádě padne potupnou smrtí jako zbabělec, ale Sověti nás nakonec nenechají ve štychu. Film začíná slovy o bratrském Sovětském svazu a končí slovy ,, Kupředu, soudruzi!". Snad jediné, co v tomto filmu opravdu stojí za to, jsou některé zdejší bitevní scény, které byly realizovány za nasazení velkého počtu lidí i značného množství bojové techniky, ať už v poli či v dobývaných městech. To už dnes takhle nikdo nenatočí. Muselo to tehdy stát obrovské peníze. Bohužel řada těchto scén navzdory tomu není tak působivá, jak by měla. V některých případech je to i vinou hudby, která je vůbec v celém filmu nevhodná, tj. veselá a plná nadšení, trochu něco mezi soudobými pohádkami a Andělem na horách, a shazuje tak mnohé scény. Těch 15 minut noční bitvy v Kachyňově Tenkrát o Vánocích tak má (ostatně jako celý film) nesrovnatelně větší efekt než všechny zdejší monumentální přesuny vojska a použití techniky. Škoda, v černobílé verzi a s jinou hudbou by alespoň bojové scény mohly člověka zasáhnout. K tomu Rusové i Němci mluví v tomto snímku bezvadnou češtinou, ale to už je detail. Film emočně zcela prázdný, ačkoli jeho cílem byl zjevně opak. Diváka se nemá absolutně čím dotknout a nezasáhl nikterak ani mě, což mne mrzí dvojnásob, protože můj vlastní táta i děda byli účastníky právě Ostravské operace, takže je to pro mě do jisté míry věc osobní. Hvězdičkami tentokrát snad raději ani hodnotit nebudu. ()
Plno válečných filmů z té doby se potýká s nešvarem nasycenosti politickou, přesněji komunistickou propagandou. U Sokolova nebo Němé Barikády to tak žhavé není a filmy se dají pěkně odkoukat. Ale tento snímek je onou propagandou vysloveně přesycen a tudíž má divák dvě možnosti. Buď poslouchat ty nudné řeči, nebo je přeskakovat, ale tím se film zredukuje z 93 minut na nějakých cca 40. ()
Film je mi hodně líbil. Předčil moje očekávání ale zase je tam celkem dost komunistické propagandy.65% ()
Reklama