Režie:
Hirokazu Kore'edaScénář:
Hirokazu Kore'edaKamera:
Kyeong-pyo HongHudba:
Jae-il JungHrají:
Kang-ho Song, Dong-won Gang, Du-na Bae, IU, Joo-young Lee, Sun-young Kim, Moo-saeng Lee, Dong-hwi Lee, Sae-byeok Kim, Hyunjin Bek, Hee-joon Oh, Kyung-soo Ryu (více)Obsahy(1)
Babybox je zařízení, kam mohou rodiče anonymně odložit své potomky. Sang-hyun (Kang-ho Song), nazývající sám sebe zprostředkovatelem dobré vůle, jednoho dne nalezne dítěti z baby boxu novou rodinu a uzavře s nimi speciální dohodu. Společně se svým přítelem se zapletou se So-young (IU), která umístila své dítě do babyboxu, ale nyní se pro něj vrátila. Mezitím dvojice detektivek Soo-jin (Doo-na Bae) a Lee (Joo-young Lee) pronásledují Sang-hyuna a So-young. (mikki089)
(více)Recenze (13)
Koreeda a jeho koketovanie s ľudskosťou na tej odvrátenej strane. To, čo fungovalo pri Zlodejoch, funguje aj tu. Hoci Kórejské prostredie vytvára trošku iné nuansy. Koreeda rozumie svojim postavám. Je k ich osudom nežný, citlivý a starostlivý, hoci tie osudy nie sú ľahké. Netradičná road movie síce nesie prvky drámy s prímesou krimi, ktoré neustále po očku koketuje s ústredným žánrom, ale vo svojom jadre je to film o rodine, láske, zodpovednosti, strachu, bolesti, nádeji, šťastí a priateľstve. Takže jadro tvorí skrz na skrz pozitívny motív. Momentom, ako detektívka v podaní presvedčivej Du-na Bae, necháva počúvať svojho priateľa hudbu cez mobil, čo hrá z neďalekého rádia, film vstupuje do čarovnejšej roviny. V nej sa odzrkadľuje snaha o pochopenie, obeta a hlavne prijatie zodpovednosti. Dospelé postavy skutočne dospejú a tie mladšie majú možno nádej na šťastnejší život. Film je čarovný, krásne vystavaný a ľudský. Aj vďaka Kang-ho Songovi, ktorého životom utrápených hrdinov zbožňujem. Tá hudba z rádia bola Aimee Mann a jej Wise up. Takže to žmurknutie na Magnóliu potešilo tiež. Možno to nesadne každému, ale mňa to príjemne pohladilo na duši. ()
Já nevím no, za mě docela zklamání. Většinou se mi podobné pomalu plynoucí filmy líbí, ale tady mi něco nesedlo. Skvělé obsazení, ale od všech už jsem viděla mnohem lepší výkony. Nezklamala snad jenom Bae Doona, která byla opět stejná. Pro mě je to žena jedné tváře, jednoho výrazu a docela mě nebaví. České titulky. ()
Najprv poďakujem Ainny za titulky a za to jej prekvapivé kverulantské hodnotenie, vďaka čomu sa mi znížili očakávania. O to viac som bol prekvapený, že ma ten film bavil. Je to typický Koreeda. Má to pomalé tempo a príbeh je skôr zaujímavý ako strhujúci. Ale čím viac času som trávil s tou partou skrachovancov (herecké obsadenie je špičkové a možno nepredviedli najlepšie výkony svojej kariéry, ale odohrali čo mali a ich postavy fungujú perfektne), ktorých spája dieťa, ktoré chcú načierno predať, tak tým viac som si ich obľúbil a prial som si, aby to tentoraz malo happyend. A tentoraz bol Koreeda k väčšine postáv celkom milosrdný, takže za mňa spokojnosť. Určite si to niekedy pustím znova. 7/10. ()
Je to samozrejme autorsky ladené a ľahko identifikovateľné Kore'edovou predstaviteľnosťou toho, ako vníma vnútorné svety postáv, buď na okraji spoločnosti alebo odklonených od bežne "uvažujúcich" socializačných štandardov. V Zlodejoch mi to prišlo viac originálne a umeleckejšie, bolo to natočené pred týmto filmom a dokonca aj autentickejšie. Skrátka cíti, že tieto témy v ňom stále niečo evokujú a potrebuje sa o tom podeliť s divákom a cením to, ako sa s ním snaží spojiť. To, ako dospelí v jeho filmoch strácajú súdnosť ale nie emocionalitu, ako sa potiera hranica zodpovednosti a vôle a ako niektorí dospelí rozmýšľajú doslova ako deti. Ale s tým rozdielom, že ich konanie sa nedá ospravedlniť ani vyviniť. ()
Top-notch Kore-eda. Nebude to populární názor, ale pro mě ještě o stupínek výš než Zloději. Co je místy vytýkáno jako reiterování myšlenek o náležitosti a významu nepokrevních rodinných útvarů, vidím v Brokerovi jako dotažení, jakési závěrečné prohlášení. Pouto mezi posádkou dodávky mi navíc přišlo autentické, tažené kupředu návykovým dobrosrdečným mamlastvím Kang-ho Songa. Mistrovsky citlivá báseň o dočasnosti opuštění, které nesmí definovat, kým skutečně jsme. Odvyprávěná s ohromným taktem a smyslem pro detail, podbarveným parádní spoluprací s kameramanem Hongem (Parazit, Burning). Ta znamená konec vizuálního volnoběhu a sytou porci rozkoše ve znamení pomalých repetitivních pohybů a důmyslné hry se světlem a tmou. Bezpochyby jedna z nejlepších věcí roku. 90 % ()
Mé první a velmi příjemné setkání s Kore'edou, které nese prvky road movie, detektivky, komedie a rodinného dramatu. Mladá matka opustí u baby boxu své dítě, kterého se pak ujímají dva muži, Sang-hyun a So-young, s úmyslem dítě prodat. Hned druhý den se ale mladá matka pro své dítě vrací a přidá se k oběma mužům v hledání vhodných kupců, náhradních rodičů. To vše zpovzdálí pozoruje dvojice policistek, které mají v úmyslu prostředníky nachytat při prodeji. Jejich společná cesta je plná humoru, ale zároveň i velmi dojemná. Opuštění dítěte je velmi silné, kontroverzní téma a má dvě strany… A tomuto filmu se povedlo nabídnout pohled obou stran: toho kdo opouští, ale i toho kdo byl opuštěn. Seznamujeme se s vnitřními motivy hlavních postav, a to prvotní odsouzení, které jisté postavy a současně i divák cítí vůči mladé matce, ale také vůči prostředníkům, se postupně proměňuje v soucit a pochopení. Krásně to vystihuje jedna replika filmu: „Když vidím tebe, je mi trochu lehčeji u srdce… i moje máma možná měla nějaký nevyhnutelný důvod mě opustit.“ Prostředník je milý, lidský, plný citu a empatie, je plný smutku, ale zároveň je pohlazením na duši… ()
Nikdy som nič od Kore'edu nevidel, a celkom určite nie som cieľová kategória. To mi síce nezabraňuje film si užiť, avšak dráma ako žáner sám o sebe už trochu áno. Zaujímavý námet, spracovanie to občas môže zachrániť (Dogani), ale v tomto prípade sa tak nestalo, čiže aj keď v tomto filme sledujeme snáď najzvláštnejšiu skupinu ľudí s akou som sa kedy stretol (a to som čítal Kolo Času), tak to veľmi nepomohlo. Zábery sú pekné (aj keď v tej Kórei snáď stále prší), dialógy poväčšine dobre napísané, kamera a hudba sa tam hodia... ale aj tak som sa nudil a pri sledovaní často rozmýšľal nad tým, akú knihu zo svojej poličky si najbližšie prečítam. Čo však chválim je, že Kore'eda neskĺzol do typickej klišé drama-melancholickej atmosféry. Jo a IU je fakt veľmi pekná, to som si nikdy pred tým neuvedomil. Tl;dr: Niektorých to bude baviť, a niektorých možno dojme, avšak pre mňa ide o mierne nadpriemernú drámu s kvalitným zívacím potenciálom. Aj tak je to však lepšie, ako druhý film ktorý som videl, lacná kopírka Japonského Yojimba, Za hrsť dolárov. 60%, Slabšie 3*. ()
Sem rád, že korejská (obecně asijská) kinematografie dá prostor vzniknout taky civilním, klidnejm dramatům, jako je todle. Je to netradiční, originální „road trip“ o lidský dobrotě a porozumění. Hrozně hezky se na ty dvě hodiny filmu koukalo. Podle mě poslední dobou nic takovýho v jiný, než asijský kinematografii prostě vzniknout nemůže. Jak režie, ale i naprosto skvělý a neskutečně přesvědčivý herecký výkony sou zárukou kvality, která nemá ve světovym měřítku obdoby a srovnání. ()
Citlivě vytvořená složitá síť vztahů několika lidí k dítěti, které současně buduje vztahy mezi dospělými. I když se ho pravá matka vzdala, když zabila jeho otce, teď se ukazuje, že dítě může obšťastnit každého, dokonce i tu detektivku. Film s velkým srdcem prodchnutý lidskostí, která se projevuje jen náznaky a pár slovy, bez jakékoli sentimentality. ()
Nevím jestli to je tím že režisér je Japonec, ale mělo to chvílema poetiku raných Kitanových nejakuzáckých filmů. Příběh super. ()
Emotivní, babyboxové drama, které potěší v přístupu k citlivosti, dokáže se až nečekaně dobře vyhnout zbytečným sentimentálním prvkům a nepřekročí tak hranici, pro mne únosné melancholie. Na druhou stranu, jako by se Hirokazu Kore'eda snažil vyprávět mnoho příběhů, z mnoha různých pohledů, načež mu vznikne mišmaš problémů, které v souvislosti s opuštěnými dětmi nutně existují, takže je není možné všechny dotáhnout do nějaké větší hloubky, kterou by si zasloužili a divák se tedy musí spokojit s tím, že na ně autor spíš jen poukáže. ()
Kore'eda je opravdu přeborníkem rodinných dramat. Delikátní, emotivní a melancholický snímek, který jde ruku v ruce s režisérovým předešlým snímkem Zloději (2018), jak ostatně i sám tvůrce přiznává. Hned od začátku sledujeme podivnou skupinku lidí vedenou legendárním Song Kang-hem, jejichž osudy se stejně jako ve Zlodějích postupně více zaplétají a samotné postavy nám odkrývají své pravé tváře. Neskutečně lidský snímek s až překvapivými hereckými výkony. Především Lee Ji-eun (IU) a Gang Dong-won až překvapivě upřímně ztvárnili pocity a proměny svých postav. Jsem přesvědčená, že nikdo nedokáže natočit film o tom jaké to je cítit se součástí rodiny tak jako právě Hirokazu Kore'eda. ()
Úplne nudné a rozťahané. ()
Reklama