Režie:
Zdeněk TroškaScénář:
Jana KnitlováKamera:
Josef HanušHudba:
Karel VágnerHrají:
David Rauch, Tomáš Růžička, Martin Šotola, Magdalena Ledvinková, Michaela Krešlová, Regina Řandová, Eva Salzmannová, Milada Štýbrová, Jana Vaňková (více)Obsahy(1)
Školní komedie debutujícího režiséra Zdeňka Trošky s lehkou detektivní zápletkou. Malý Honzík sní o tom, že při správné strategii propadne zpátky do milované školky, zatímco jeho starší sestra Jolanka bolestně prožívá první dětskou lásku i nespravedlivé obvinění z krádeže luxusních bot. A tak začíná jedno velké pátrání po neznámém zloději obuvi a svršků ze školních šaten. (Magic Box)
(více)Recenze (332)
„Hofmanka, já padám!“ Rozhodně se neřadím do zástupu pseudointelektuálů, kteří vyráží do ulic s transparenty typu „už ani trošku Trošky“ nebo zděšeně vyhazují z okna televizní přijímače, když se TV Nova rozhodne podesáté v roce zopakovat sérii Slunce, seno a tak dále, ale ruku na srdce, nic lepšího než Botu jménem Melichar už Zdeněk Troška nezplodil a když si projedu jeho filmografii posledních deseti let, tak už asi ani nezplodí. Rodinná komedie, kterou můžete reprízovat v deset hodin dopoledne, kdy jsou před obrazovkou nastoupeni ti nejmenší, stejně tak jako v prime timu padesátiletému jeřábníkovy patří jistojistě do škatulky k filmům, jenž můžete vidět stokrát a vždycky vás popis Radima Dochleby, jak doma z pokoje do kuchyně chodí přes předsíň a ne přes náměstí, čímž si nenašlapou a neprší na ně, zaručeně shodí z gauče. Á propó, Radim Dochleba ztvárněný Davidem Rauchem (království a půl princezny tomu, kdo má prsty v jeho obsazení)……nevím, jestli mám litovat toho, že šlo o jeho osamocenou hereckou příležitost nebo si užívat jeho mladický koncert. A jim vyřčené hlášky a hlášky z úst jeho hereckých kolegů……ty dělají z „Boty“, co se týče této stránky, jeden z nejplodnějších tuzemských kousků, srovnatelný například se Sněženkami a machry. Pane Troško, princezny Janěnka a ze mlejna určitě patří k našim nekrásnějším pohádkám, bez vašich letních komedií si programový ředitelé už drahně let nedovedou představit své televize, ale Bota jménem Melichar byl vrchol a z vrcholu vede pouze jedna cesta………cesta dolů. ()
Velmi vtipný film ze školského prostředí z dob socialismu 80. let. Nejedna hláška je opravdu povedená a po zamyšlení následuje hořký pocit, jak dokáže jeden český režisér natočit vtipnou komedii a zároveň o několik desítek let později točí takové sračky. Jako by si Zdenda vyplýtval veškerou svou vytříbenost právě v tomto snímku. Ano, považuji tento film za nejlepší Troškův výtvor na pozici režiséra a mnohem raději si ho pustím 5x než jakýkoliv jiný jeho film (některý i jednou). Do prostředí školáků se (hlavně v mém věku) krásně dostává, David Rauch jako Dochleba je skvělý, Jolanka je prostičká dívka, o které sní každý kluk a Honzík je prostě prima mladší bráška. Plus netradiční zápletka a o dobrý film je postaráno. ()
Film ze školního prostřeí a navíc z roku 1983. Musím se přiznat, že jsem čekal další tuctový komančský propadák ve stylu My všichni šklou povinní, ale pravda je, že jsem se v tomto očekávání solidně seknul. Režisér Troška měl tou dobou ještě docela soudnost a natočil zábavnou komedii, sice bez bláznivých crazy vtípků, ale zato fakt vtipnou a pohodouvou. Prostě pěkný překvapení. ()
Fíha, moja prvá štvorka pre Trošku. Povedzme si úprimne opäť to nie je nejaké veľdielo ale tentokrát aspoň neonanuje na starých ľuďoch. I keď zrejme tá babka kradoška bola pre neho zásadným bodom pre jeho budúcu tvorbu. Je to pohoda, nikoho to neurazí a človek sa pri tom občas aj zasmeje. Milujem to "húááhuááá huááá" z deviatej triedy a vlastne hlavne pre to rehotanie dávam aj štvorku. ()
Soudruzi hodnotící ze záplavy soudružek učitelek a soudruhů ředitelů za zády se soudruhy školníky se skrývá celkem dobrá komedie pro menší diváky, která staví nejen na atraktivním školním prostředí (což je samo o sobě zvláštní že se na to dobře kouká, ale do školy někdy aby jeřábem byl človíček dostrkán), ale taky na skvělých dětských hereckých výkonech. Pan Troška leckdy opravdu ví jak se humor dělá, ale občas to jaksi nedotáhne do konce. Což se ovšem, tady nestalo a za zvuků Hložka a Gotwalda, opravuji Kotvalda se z obrazovek televizorů hrne porce slušné zábavy, slušných komediálních situací a nenuceného, lidského humoru. Trochu váhám jestli tam vrazit dvě hvězdičky jenž dávám průměrným komediím, kterým lecky dost schází a nebo třemi hvězdičkami, jenž naopak dávám komediím co vypadají jako dobré, ale v porovnání s jinými celkem zaostávají. Nuže soudruzi, když se vrátíme do dětských let, do školních lavic, na nichž se vedle malovaného penálu z plastu usmívala svačina na vyšívaném ubrousku, tuhle komedii dokážeme lehce strávit. ()
Galerie (26)
Zajímavosti (15)
- Bota jménem Melichar byl celovečerním debutem Zdeňka Trošky. Ten se práce na něm ujal poté, co pět režisérů před ním scénář odmítlo realizovat s připomínkou, že příběh je pouze o dětech a o tom se tradovalo, že filmař má tři nepřátele - děti, zvířata a sníh. Zdeněk Troška tehdy jako pomocný režisér dokončil práci na filmu Krakonoš a lyžníci, který obsahoval všechny tři nepřátelské elementy a i když se zpočátku rovněž zdráhal, nakonec nabídku na natočení Bota jménem Melichar přijal. (Rodriguez)
- Ve scéně, kdy se učitelka žáků první třídy zeptá, kdo má službu, nechá jednu z žákyň zapsat všechny, kdo zlobili. Školáci ale ještě neuměli psát. (dan.pacino)
- V úvodních titulcích zní melodie písničky „Holky z naší školky“ od Petra Kotvalda a Stanislava Hložka, která poté zazní i ve filmu. (M.B)
Reklama