Režie:
Zdeněk TroškaKamera:
Josef HanušHudba:
Karel VágnerHrají:
Helena Růžičková, Stanislav Tříska, Veronika Kánská, Broněk Černý, Jiří Lábus, Jaroslava Kretschmerová, Jiří Růžička ml., Josef Stárek, Luděk Kopřiva (více)Obsahy(1)
Opět se vypravíme do svérázné jihočeské vesnice Hoštice, abychom se setkali se známými postavami. Jedná se o rodinu Škopkových a její trable s připravovanou svatbou dcery Blaženy s Vencou Konopníkem. Všechno se zkomplikuje, když Blaženina zhrzená sokyně v lásce Miluna využije situace kolem nemanželské dcery živočicháře Bédi s někdejší instruktorkou autoškoly Gábinou a potvrdí živočichářovu lež, že dítě je Vencovo. Všeobecný zmatek, vyvolaný nesmiřitelným bojem Škopkových s Konopníkovými, ještě zesílí, když přijde zpráva, že televize chystá reportáž z místního JZD. V příběhu, plném bláznivých gagů, slovní i situační komiky, se setkáme i s dalšími známými - farářem Otíkem, pobožnou Cecilkou, zpívající paní učitelkou Hubičkovou, předsedou JZD, živočichářem Béďou a dalšími. (TV Nova)
(více)Recenze (651)
"- Mami? A co je to coura?...Jáu! - Hajzle jeden!" Druhé filmové dostaveníčko do Hoštic je právě ten typ filmu, který se mi snad nikdy neomrzí. Po událostech prvního dílu se situace ve svérázné jihočeské vesnici zklidnila, ale ne na dlouho. Blažena a Venca se mají brát, ale celou situaci zkomplikuje návštěva Béďovy staré známé a jedna malá lež, která způsobí otevřenou válku mezi rodinami Konopníků a Škopků. S tím přichází řada neskutečných situací, kdy se obě rodiny předhánějí ve všem možném a dělají si navzájem naschvály...a mně praská pokaždé bránice. Jo to byly ještě časy, kdy si byl Troška plně vědom rozdílu mezi vtipným a trapným. ()
Podle mě z trilogie nejlepší díl. Plný skvělých hlášek, humoru. Ano, humoru Troškovskému, jenž některým lidem nevyhovuje. Ale mě se prostě trefil do not a vždycky se u tohoho filmu rád zasměji. Kam se hrabou dnešní komedie, které se snaží moralizovat a balancují spíše na hraně tragikomedie či dramatu. "A už nechci slyšet ani slovo!!!" ()
Druhé pokračování lidové taškařice v typu českého buranství z podšumavské vesnice Hoštice. Jde sice o satiru společnosti se svým soupeřením a pokořováním vlastních sousedů, ale s humorem dosti přízemním a zemitým. Ať chceme, nebo nechceme, je zde vylíčena česká povaha a charakter: malý, uřvaný, soupeřící pomlouvačný, škodolibý, přetvařující se, vypočítavý a buranský je český člověk. Herecké výkony jsou zde vyrovnanější a perlou je rázovitý svatební konec. Hlavní postavou je Škopková (dobrá Helena Růžičková), rázná impulsivní žena, snažící se zabránit znesvěcení své rodiny a pokořit celou rodinu domnělého znesvětitele. Ale mládí si jde svou cestou. Z dalších rolí: trpělivý Škopek (Stanislav Tříska), plnící vrtochy své manželky, těhotná Blažena (Veronika Kánská), vdávající se za svého vyvoleného, malý Jirka (Martin Šotola), nenávidějící králíky, rozverná babička (Valerie Kaplanová), vydaná na pospas rozmarné náladě své dcery, vesnická drbna Kelišová (Marie Švecová), informující o kdejaké nepravosti a nepřístojnosti, manželé Konopníkovi (Marie Pilátová a Václav Troška), rodiče domnělého hanebníka Venci (Broněk Černý), vyvolený Blaženy, sekretářka JZD Evička (Jaroslava Kretschmerová), v pudu sebeklamu a sebeobrany roznášející drby, servírka Miluna (Petra Pyšová), žárlivě zamilovaná do Venci, živočichář Béďa (Jiří Lábus), se škraloupem z minulosti, doktor Kája Kroupa (Josef Stárek), plánovaný novomanžel, inženýrka Tejfarová (Kateřina Lojdová), ozvěna z minulosti, tlustý Josef (Jiří Růžička), plánovaný nápadník, farář Otík (Luděk Kopřiva), svědomí vesnice, farářova hospodyně Cecilka (Vlastimila Vlková), zpívající učitelka Hubičková (Jiřina Jirásková), předseda JZD Rádl (Miroslav Zounar), a moderátorka československé televize (Marie Tomsová). Vzpomínka mládí a dětství se svým typickým životním stylem tehdejší doby. Sladká, zalitá sluncem a řádně buranská. ()
Přelom 80. a 90. let jsem trávil mezi ostravskou galérkou v hospodě na nádraží Střed. Můj tamní přítel Tibor (jenž si na pivo vydělával prodejem triček s Havlem, která šla výborně na odbyt) mě jednoho dne požádal o malou službu. Šlo o to, že si sjednal rande s jednou holkou, ale něco mu do toho vlezlo - jestli bych s ní tedy nemohl zajít do kina, kam ona už zakoupila lístky. Když jsem se dozvěděl o jaký film jde, nebyl jsem věru nadšen. Nakonec mě Tibor přemluvil k nepříliš ochotnému souhlasu. Řeknu vám, každá zkušenost dobrá, ale tohle bylo peklo. Kdybyste si takovou dobu tříbili vkus pravidelným sledováním pořadu Kunst Stucke na rakouské televizi, jako jsem to coby mazák dělal na vojně já, a v civilu pak trávili volný čas např. četbou Buňuelovy autobiografie Do posledního dechu, taky by se vám to nelíbilo. Byl jsem mladým intelektuálem, seděl jsem v kině a zíral na Slunce, seno a pár facek. Každou z nich jsem přímo fyzicky cítil. To mě s gustem fackoval sám Troška za to, že se nesměju s ostatními. Trpěl jsem jako hovado, zatímco slečna dávala nepokrytě najevo, že by nebyla proti tomu, aby se náš "vztah" nějak více upevnil. Své záchvaty veselí prokládala udivenými dotazy, cože se mi to vlastně stalo. Byla to tortura, a já prosil všemohoucího ať už to skončí. Jakmile jsme spolu s davem spokojených a vysmátých diváků vyšli do mrazivého večera, rychle jsem se s ní rozloučil, skočil do první tramvaje, a jel do hospody na Střed zabít Tibora. ()
Nejlepší díl celé trilogie - snad také proto, že co cenzura vystřihla Troškovi z prvního dílu, bylo částečně do druhého zakomponováno. Každopádně diváci se v létě 1989 hodně dobře bavili a scéna s policajty, tedy příslušníky VB, v závěru vyvolávala hurónské salvy smíchu. ,,Matoušková (sedající na koště), už zas? Vono nestačí, že vás dvakrát sestřelili?" Možná je problém v tom, když se Slunce sledují jen jako komedie...charaktery postav jsou totiž opravdu ze života a nastavují zrcadlo i mnohým z těch, co ani z venkova nejsou. Rozhodně soudobé české komedie nejen že nebaví, ale z větší části jsou vrcholem stupidity a trapnosti ( kam bohužel spadly i všechny Kameňáky....). Prosimvás, soudružky děvčata...hale předsedo, neurážej.... ()
Galerie (24)
Zajímavosti (65)
- Mezi prvním a druhým dílem je časový rozestup maximálně dvou měsíců. Lze tak usoudit z těhotenství Blaženy (Veronika Kánská), žní apod. Současně však za stejnou dobu stihl Šimon Plánička (Pavel Kikinčuk) dostudovat, jít na vojnu, přičemž nástupní termíny byly duben a říjen, a jeho otec si pořídil novou manželku. (CrownThomas)
- Se stejným vozidlem (Fiat Uno, SPZ ACY-26-30), jakým jezdí ve filmu Ing. Gábina Tejfarová (Kateřina Lojdová), jezdí ve filmu Milostivé léto (1990) manžel (Tomáš Töpfer) učitelky Evy Bartošové (Simona Postlerová). (via22)
- Při závěrečné fackovačce v jedné ze scén Miluna (Petra Pyšová) v pozadí pobíhá s podprsenkou, což je ovšem nesmysl, protože hned v následujícím záběru ji Škopková (Helena Růžičková) roztrhne tričko. (TheStitch630)
Reklama