Režie:
Šin'ja CukamotoScénář:
Šin'ja CukamotoKamera:
Šin'ja CukamotoHudba:
Čú IšikawaHrají:
Šin'ja Cukamoto, Kirina Mano, Takahiro Murase, Hisaši Igawa, Soo-jin Kim, Kjóka Suzuki, Čú Išikawa, Masato Cudžioka, Hisakacu Kuroki, Tacuja Nakamura (více)Obsahy(1)
Goda pracuje v reklamní agentuře. Když se jednoho dne vrací domů, v bytě najde policii, která šetří sebevraždu jeho přítelkyně. Goda se vydává do podsvětí Tokia, aby sehnal zbraň, místo toho ale narazí na gang zlodějů a narkomanů, kteří ho okradou. Po neúspěšném obchodu se zbraní se Goda snaží vyrobit svou vlastní zbraň, aby se gangu pomstil, ale jeho zbraň selže. Potkává ženu, která mu nabídne zbraň, za cenu toho, že si ji vezme. Mezi tím se v ulicích Tokia schyluje k válce dvou gangů, do které se Goda připlétá, a zachrání Chisato život. Ta se rozhoduje požádat Goda o pomoc s bojem proti neznámému vrahovi, který likviduje její gang. (Cliff Booth)
(více)Recenze (23)
Pro mne až přehnaně artové, děj jsem nepochopil, to ale asi není chyba ve filmu :-) Za temnou, depresivně industriální polohu dávám trojku, více nemohu. Tetsuo mě sedl lépe. ()
Se značným odstupem od svých oblíbených uživatelů a kamarádů jsem si pustil tento snímek a byl jsem docela zklamán. Jednak jsem nevěděl co mám čekat a jednak mi to moc nedávalo. Je to samozřejmě zajímavě ztvárněné, docela vypjaté, s typickou Tsukamotovou atmosférou, ale nijak mne to na kolena nedostávalo ... Ani nevím proč by mělo. Všudypřítomný nekonečný zmatek pobíhání a vřeštění nedůležitých postav ve městě, jinak se to popsat nedá. Co z toho nevím, asi jsem to nepochopil, jak jsem měl. Ale špatné to rozhodně nebylo, to zas ne! ()
Černobílá Tsukamotovi děsně sluší a i ona se zasloužila o to, že Bullet Ballet mi přinesl vskutku neobyčejný zážitek. Zběsilé tempo, roztřesená kamera, naprosto nepředvídatelné odvíjení příběhu, násilí, hněv, msta a vynikající kyberpunková hudba Chu Ishikawy chytnou diváka a ukážou mu drsnou, temnou a chladnou stranu Tokia a snad i člověka, tak jak by si nikdy sám nedokázal představit. Rozhodně nestačí jedna projekce, ale to není u Tsukamotových filmů novinkou. ()
Kazdym dalsim filmom, ktorym som od neho videl, som so Tsukamotom vacsi kamarat. Bude to hlavne tym, ze je skutocne tazke najst nieco, co by sa dalo s jeho tvorbou zrovnavat. Jeho rukopis je naozaj osobity - a mne sedi na 100%. Bullet Ballet je sonda do podsvetia, do spinavych ulic plnych nasilia a drog, do ludskej mysle pomaly prepadavajucej tomuto prostrediu a v neposlednej rade o jednej strelnej zbrani a jej dopadu na na vsetkych zucastnenych. Ak sa mame bavit o vyuziti ciernobieleho vizualu vo filme, Tsukamoto je jeho majstrom. Nic podobne dokonale (vyjma tetsua samozrejme) som este nevidel. A tento vizual v spojeni s neuveritelne agresivnou elektro-industry-neviem co muzikou, u mna vyvolava zachvaty nadsenia. Pripocitam si k tomu absolutnu nepredvidatelnost a vyklula sa moja dalsia srdcovka. (9/10) ()
I ked predstava, že niekto za bieleho dňa páli na otvorenom poli mrtvoly je drsná, tak táto futuristická, punkovo- speedová suicidálna mlátenica, ma veľmi nenadchla. Okrem bizarnosti dialogov, divnému strihu, kamere, tak hlavne kôli deju. Alebo som to zjavne nepochopil... ()
Najväčšou devízou Cukamotových filmov je snaha utiecť. Všetky spoločenské a sociálne konvencie sú tu narúšané systamatickou šialenosťou ( nie u postáv) ale u filmového prednesu. Šialená kamera, hudba a strih sú prvkami, ktoré ozvláštňujú jednoduchú až banálnu zápletku. Hlavný hrdina v podaní samotného režiséra príde o priateľku, naštve jeden gang, aby sa následne k nim pridal, keď oni naštvú niekoho iného. Snaha pochopiť úniky ľudí k robeniu niečoho zlého je veľkou devízou postmodernej japonskej tvorby. Narúšanie všetkého krásneho a tradičného - rodina - je tu zobrazovaná ako niečo nepodstatné. V centre je odvrátená strana ľudskosti a ľudskej psyché. Bez erotických motívov ale plná sebatrýznenia a smrti, len aby sa človek emočne prebudil. Na začiatku je záber na švába ležiaceho na chrbte ako na neho stále dopadajú kvapky vody. Neschopnosť utiecť a následné niekoľko pokusov sa rozbehnúť. A ten koniec? Hrdinovia utekajú. Ale kam? Cukamotova pocta všetkému čo je Noir s prímesou tradičnej gengsterky. ()
Tsukamoto se mi začíná rychle zařezávat do hlavy. Tak jako v Rokugatsu no hebi mě fascinuje jeho cit pro vizuál. Vše je navíc tak autentické a pro mě tak neotřelé. Prostě pecka! Poslední dobou je to u mě co film to špica! Bullet Ballet mezi ně rozhodně patří. ()
Více čí méně fatální přerod"hrdiny"uvnitř metropole-jako jeden z hlavních motivů-si zde Tsukamoto ponechal(stejně jako osobitou kameru,střih,hudbu..)ale jinak je to film kterým docela vybočil ze své obvyklé tvorby(už tokyjská boxovačka k tomu tíhla)... Nutno říct, že vybočil ale nešlápnul vedle, protože je jasně znát, že má co říct a ví přesně jak na to. Do kolen mě to nedostalo a srdcovka z toho nebude ale nenudil jsem se ani sekundu. ()
Po několika letech návrat k tejhle tsukamotovce a dojem možná ještě lepší než to bylo na poprvé... Nipponian neo noir v tej nejlepší možnej formě !! ()
Nádherná černobílá obrazová balada. ()
(Post)industriální noir ke kterému se přes absenci prakticky všeho cyber, cyberpunkový label stále nabízí. Svůj podíl na tom nese asi hlavně zdrcující nihilistická atmosféra. Tsukamoto tu skutečně vyniká nejen jako pan scénárista či pan režisér či pan kameraman či pan editor ale i jako pan herec. Ne že by v ostatních filmech herecky nevynikal ale v Bullet Ballet mu jeho role obzvlášť sedla. ()
Zmatený příběh dvou znesvářených gangů, jednoho pána co schání pistoli a jakéhosi nájemného vraha. Divný střih a roztřesená kamera, film jsem sledoval s absolutním nezájmem a nepodařilo se mu doručit jakékoli emoce či atmosféru. Zpracování příběhu mě minulo obloukem... Na mě asi až příliš umělecké... Jsem rád, že to mám za sebou.... A ještě jden zásadní postřeh na závěr, film je celý černobílý. ()
Krása v syrové ponuré podobě. Tenhle film je prostě zvláštní a není tak brutální jak Tsukamotovi Tetsuové. Začátek mě chytl a ke konci jsem bohužel tradičně nechápal..) ()
Osobně nevím, co je na tomto filmu tak zvláštního (v tomto případě by to podle všeho mělo znamená 'skvělého'), krom toho, že jsem měl při tak krátkém filmu pocit, jako bych se na něj díval 3 hodiny, během kterých jsem netrpělivě čekal, kdy už to utrpení nudného scénáře budu mít za sebou. Další "zvláštností" tohoto filmu bude bezpochyby MIZERNÉ technické zpracování, černobílý obraz si do huby neberu, od zvuku... přes střih... až po otřesnou kameru (úmysl/neúmysl, pořád úplně mimo a na poblití... ruční kamerování jinak oceňuji, ale holt to chce cit a um), díky které si aspoň nešlo ani moc všimnout děsných akčních/bojových scén. Ale klidně si tomu říkejte umění. Za něco zde stojí alespoň hudební sladění a Tsukamoto. Bohužel ne na režisérské židli, na ni u mě zcela selhal. ()
Bezbarevné očekávání smrti. Smrti? ()
Keď budú k tomuto filmu vydávať manuál, budem stáť v prvom rade... ale aj napriek otáznemu deju, pozeral sa dobre. Prinajmenšom ma presvedčil, že čiernobiela krvi pristane viac, než jej farebné prevedenie. ()
Podivná punková lovestory z tokijského podsvětí v Cukamotově nezaměnitelném zběsile industriálním pojetí. Není to film pro každého, ale pokud vám sedne Cukamotův režijní styl, věřte, že Bullet Ballet je jeho esencí. ()
Film japonského režiséra Shinyu Tsukamota, ktorý v ňom stvárnil aj hlavnú postavu, predstavuje na prvý pohľad jednoduchý príbeh pomsty jedného muža proti gangu, ktorý má niesť zodpovednosť za smrť jeho priateľky. A áno, v jednoduchom ponímaní možno Tsukamotovu snímku vnímať takýmto spôsobom, ale oveľa zaujímavejší je metaforický výklad príbehu. Hoci to Tsukamoto priamo nepriznáva, v náznakoch môže divák cítiť, že postavy Gota (Takahiro Murase) a Chisaty (Kirina Mano) sú ako keby retrospektívnym pohľadom na minulosť Goda (Tsukamotova postava) (podobnosť mien Goda - Gota) a jeho nebohej priateľky. Príbeh tak pôsobí ako vyrovnanie sa s bujarou Godovou minulosťou, keď musí čeliť vlastným výčitkám a udalostiam, ku ktorým došlo. V takom prípade je pomerne ťažko definovateľné, do akej miery sa príbeh pohybuje v rovine reality, respektíve v rovine akéhosi "snenia". Nech už však divák nazerá na snímku z akéhokoľvek uhla, je nutné poznamenať, že jeho najlepšou časťou nie je príbeh, ale jednoznačne vizuál v spojení s kamerou. Čiernobiele poňatie ako základný stavebný kameň predstavuje dôležitý prvok celkovej atmosféry, ktorú navyše vylepšuje výborným strihom (nič pre epileptikov). Kamera dokáže viac než dobre vyniknúť najmä v detailoch. Bullet Ballet oplýva zaujímavou aurou. Svoj príbeh rozpovedá priamo-nepriamo, pričom v ňom možno vidieť retrospektívne metaforické poňatie. Čiernobiely vizuál s noirovým nádychom dolaďuje industriálnou atmosférou výpravy aj výberom hudby. Tsukamotov film nemusí v konečnom dôsledku niesť silnejšiu myšlienku či odkaz, ale je diváckym zážitkom ho sledovať. ()
Já nevím, nějak jsem se ztrácel. Ono by asi opravdu bylo potřeba druhé promínutí. Nicméně to co mě zaujalo a opravdu dostalo, byla kamera. ()
Jednou tenhle film dávali na SAT 1 , a i když jsem němčině nerozuměl , tak to stejně jako většina filmů bylo dost dobrý. ()
Reklama