![všechny plakáty](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w140/files/images/film/posters/000/008/8761_a0b80d.jpg)
Režie:
Zdeněk TycScénář:
Zdeněk TycKamera:
Vladimír HolomekHrají:
Barbora Hrzánová, Bořivoj Navrátil, Vladimír Marek, Radek Holub, Petr Čtvrtníček, Bohumil Klepl, Karel Dobrý, Eva Holubová, Magdalena Sidonová (více)Obsahy(1)
Šlapky, pasáci a zloději, to je svět, do kterého náhodou spadla Valentýna, úplně obyčejná dívka. Nový život jí přináší neuvěřitelné zážitky a navíc se do ní zamiluje policista. To už je i pro jejího pasáka silné kafe. (oficiální text distributora)
Recenze (11)
V podstatě jde o strašnou hovadinu... Ale milou... Pozitivní je trefná kritika negativních jevů v české společnosti, které se projevily již brzy po roce ´89. Absurdní humor ve stylu České sody a zakomponování Ales Gute je perfektní. Není špatné se na tenhle film podívat s odstupem času, třeba jen pro porovnání tehdejší a dnešní reality. Neprávem nepochopený a pozapomenutý film. ()
Ano, je to šílenost poplatná své době (atmosférou by se dala přirovnat ke Kamennému mostu), ale zároveň je to neopakovatelný zážitek (bohužel ocejchovaný Plyšákem). Koláž absurdních historek z rádoby českého porevolučního podsvětí ve skutečnosti není ničím jiným, než poctou České sodě, přičemž v závěru se příběh prolíná s natáčením nového dílu Alles Gute. Jako kino film to vysloveně nebylo nutné, ale jako bonus k pravidelným reprízám lekcí německého jazyka by to mělo zcela jinou recepci. Hrzánová tu hraje klasicky sebe, stejně tak Klepl, Marek, Holub... Eva Holubová dokonale podtrhuje variabilitu svého uplatnění, vzhledem k tomu, že tu sehrává naprosto totéž, co ve Vojtěchovi, řečeném sirotkovi. Pro kontext je zajímavé, že režisér Zdeněk Tyc debutoval v říjnu 1990 filmem Vojtěch, řečný sirotek, který se svého času považoval za vynikající navázání na čs. novou vlnu. Tyc vychovaný starým režimem (na pozici asistenta režie fungoval od roku 1979) v nových podmínkách doslova tápal, jeho druhý film Žiletky měl premiéru až v únoru 1994. Ač dofinancovány z Francie (což byl zajímavý krok v době rozpadajícího se Barrandova) neměly Žiletky takový úspěch, jaký by se dal očekávat po nadějích do autora vkládaných, a o to bylo větší překvapení, že se se svým třetím filmem propadl až k k Plyšákovi. A po Plyšákovi už byla veškerá snaha marná, Tyc se na několik let odmlčel, stal se neviditelným režisérem kdesi v televizi a jeho nové celovečeráky se po roce 2000 jen marně ucházely o větší zájem publika, dnes to nejsou evergreeny ani kina náročného diváka, ani televizních repríz. Takový negativní dopad ten jeden Plyšák měl... ()
Z filmu UŽ nemám pocit, že by si Plyšového lva úplně zasloužil, pravděpodobně byl srovnáván s jinými ze zlatých 90. let a proti nim prostě neobstál (např. ve srovnání s Žiletkami od stejného režiséra). Je to kapku bizarní (hlavně doplňující hudba) a kapku ulítlé (děj). Hlavní hrdinka Valentýna (Hrzánová) se pere s osudem, jak může, a začne šlapat karlínský chodník u Negrelliho viaduktu (fotogenická dominanta celého filmu). S prvním kunčaftem (geniální režisér Petr Lébl!) si akorát zakouří, pak potkává horlivého policistu Viktora (Holub), který se do ní zamiluje, a tím se celé dívčino snažení komplikuje. Dále ji nedá pokoj pasák Milan (Klepl), kápo Pavouk (Marek) a všetečná tetička (Kotrbová). Do hlavního děje pak vstupují scénky Čtvrtníčka jako plešouna a také zákulisí České sody – Alles Gute se Šteindlerem a Vávrou. Samostatnou kapitolou jsou záběry pánů policistů na koních – hlavně Dobrý a Ornest. Verdikt: pobaví, rozhodně neurazí, brát s nadhledem. Není to perfektní film, ale to ani nesliboval. ()
Je to zvláštní film. Děj mi ze začátku přišel docela zajímavý, i když byl místy trochu nesmyslný, ale konec jsem vůbec nepochopil. Stejně tak jsem nepochopil, o co většině potavám vlastně jde, jejich motivace nebyly pořádně stanovené. Prezentace byla taky zvláštní, na jednu stranu se mi líbilo, že scény byly většinou jeden dlouhý záběr bez střihů, ale na druhou stranu dělá kamera v některých těch scénách strašně divné pohyby, které nejsou absolutně ničím motivovány. Herecké výkony byly fajn, víc se toho o nich ale říct nedá. Hudba ve filmu buď nebyla, nebo byla natolik nevýrazná, že jsem jí ani nezaregistroval. A taky musím zmínit, že falešná pleš, kterou měl na hlavě Petr Čtvrtníček, byla nejhorší falešná pleš, jako jsem kdy viděl. 5/10 ()
Vzpomínám si jak tento film naprosto nespravedlivě odstřelili na údílení Českého lva. Je to druhý počit Zdenka Tyce, patřím k těm jež generačně zasáhly jeho Žiletky. Tak jsem od něho hodně očekával, nakonec to bylo něco naprosto jiného, rozhodně podprůměr, ale označit ho známkou odpad znamená, že nad ním někdo nepřemýšlel ani minutu. ()
Zajímavosti (3)
- Barbora Hrzánová (Valentýna) vzpomínala na svůj kontakt se skutečnými tehdejšími prostitukami: "Byl leden, představení ve Stavovském divadle skončilo a já se vracela domů přes Perlovku. Děvčata pokřikovala 'Ahoj Hrzánová!' a já se s nimi dala do řeči. Zajímalo mě, jestli se nebojí. Určitě jim musela být zima, a protože mívám kolem dvanácté hodiny záchvaty charitativní nálady, nabídla jsem jim pomoc. 'Holky,' povídám, 'lóže v divadle jsou většinou prázdné, takže když vám bude zima, přijďte. Ve vrátnici řekněte, že jdete za mnou a já vás někam posadím. Zahřejete se a ještě uvidíte divadlo.'" (NIRO)
- Roku 1996 obdržel film cenu Plyšový lev, tradičně udělovanou nejhoršímu českému snímku roku. Režisér Zdeněk Tyc je jediným oceněným v historii, který si pro cenu osobně došel. (Tochal)
- Název filmu UŽ má být zkratkou slov „užívej život“. (Radiq)
Reklama