Režie:
Jean-Pierre JeunetKamera:
Bruno DelbonnelHudba:
Angelo BadalamentiHrají:
Audrey Tautou, Gaspard Ulliel, Dominique Pinon, Chantal Neuwirth, André Dussollier, Ticky Holgado, Marion Cotillard, Dominique Bettenfeld, Jodie Foster (více)VOD (2)
Obsahy(1)
Píše se rok 1919. Mathildě je devatenáct let. Před dvěma lety odešel její snoubenec Manech na frontu v Somme a jako mnoho jiných byl zabit "na poli cti". Alespoň tak to stojí v oficiálním oznámení. Ale Mathilda odmítá uvěřit. Je si jistá, že kdyby Manech zemřel, ona by to cítila. Vedena svou intuicí se drží poslední jiskřičky naděje, která ji spojuje s jejím milencem. Marné jsou pokusy bývalého seržanta přesvědčit ji, že Manech zemřel v zákopech na "území nikoho" společně s dalšími čtyřmi muži. Mathildina cesta je plná úskalí a překážek, ale ona se jich neleká. Všechno je možné pro toho, kdo má odvahu postavit se osudu. (Magic Box)
(více)Videa (1)
Recenze (317)
Jeunet se tentokrát vydal ze svých fantasy světů do reality a vypraví nám příběh o lásce za časů první světové války. I když se tentokrát režisér držel při zemi je zde vidět jeho styl, který ve svých filmech používá. Ať už se to týká vizuální stránky nebo stylem vyprávění. Avšak oproti svým jiným snímkům jako je třeba Amélie z Montmartu zde chybí hravost a celý snímek se nese ve vážnějším tónu. Určitě potěší herecké obsazení kde se ve vedlejších rolích představí čím dál populárnější Marion Cotillard, známý "padouch" Tchéky Karyo a dokonce i Jodie Foster. Co se týká Audrey Tautou tak ta je překvapivě nevýrazná a rozhodně se nesnaží opakovat svou skvělou "Amélii". Film samotný není standardní romantické drama a nejspíš nesedne "klasickému" divákovi ale to se dá říct o všech filmech tohoto francouzského tvůrce. Pokud režiséra znáte a jeho filmy se vám líbí určitě vás "zásnuby" zaujmou. ()
Hravost stylu a formální nápaditost je zástěrkou pro strojený a přitom jednoduchoučký příběh. Nevystupují zde žádné charaktery, vše je podřízeno barevné, střípkovité hře. I válce škodí přestylizovanost, takže se i přes všechny zobrazené hrůzy zdá, jako by byla jen jako. Zatímco v Kubrickových Stezkách slávy se člověka dotýká realita zákopů, v Zásnubách není pro skutečnost místo. Jeunetův snímek mi připomněl Luhrmannovo Moulin Rouge - oba pánové natočili dechberoucí, na smysly útočící, kašírované NIC. ()
Scénář: Jean-Pierre Jeunet, Guillaume Laurant .. Pátrající Mathilda je sice krapet chladná ke ztrátě rodičů, ale se ztrátou svého milého se jednoduše nemůže smířit. I když všechny dostupné indicie hovoří o tom, že byl po odsouzení k smrti zabit někde v "zemi nikoho" mezi zákopy během první světové války, po rozjetí svérázného detektivního pátrání se postupně začnou objevovat okolnosti jenž na celou situaci vrhají úplně jiné světlo .. světlo naděje, díky němuž se může tohoto, jak sama říká, provázku držet a nemusí se na něm zatím věšet! Jean-Pierre Jeunet po obrovském úspěchu Amélie z Montmartru, jenž k absolutní nesmrtelnosti chybí snad jen ta zlatá soška a tříleté pauze představuje svůj nejnovější snímek na první pohled až moc (vyprávěčsky i formální stránkou) podobný právě zmíněnému majstrštyku. Příliš dlouhé zásnuby, kam znovu obsadil nádhernou a opět přesnou Audrey Tautou, jsou opět velice zajímavé i přesto, že námět příběhu je kapku jednodušší. Nad vším ční monstrózní výprava a dokonale stylová kamera s neuvěřitelně líbivým filtrem. Ano, tento aspekt by bohatě pokryl většinu filmu, naštěstí zde není jen on. V příběhu se setkáme se spoustou postav, jenž některé jsou velmi zábavné, jako tomu bylo v předešlém filmu a některé zase velmi zajímavé svým jednáním. Sice jsem zde druhou Amelii neviděl, ale forma mohla někomu přijít až stejná. Na druhou stranu proč nepoužít znovu něco, co bylo tolik úspěšné. A navíc je to tak krásné! I když vlastně převážně sledujeme tu nejhorší stránku odporné světové války.. 90%. ()
Spíše než milostným filmem jsou Příliš dlouhé zásnuby komplikovanou detektivkou. I když pochopení jednotlivých podrobností celé zápletky ohledně hledání možná mrtvého Chrpy není právě důležité, dokáže to divákovi pěkně zamotat hlavu. Na druhou stranu Jeunet servíruje velice chutné obrázky a jeho kontrastní scény z válečných zákopů a klidného domova jsou samy zárukou kvalitní podívané. ()
Neškodná a príjemná romantická vojnová dráma z obdobia 1. sv. vojny s pozitívnym vyznením a ktorú zdobí pekná kamera a môj obľúbený herec D. Pinon (aj keď ho tu bolo málo a nemal priestor naplno sa prejaviť). Páčil sa mi hlavne spôsob, akým bol celý príbeh vyskladaný a vyrozprávaný - postupné odhaľovanie toho, čo sa vlastne stalo s tými nešťastníkmi. Ten chalanisko mal ale šťastie na lásku... na dievčinku, ktorá stále dúfala... Audrey Tautou bola skvelá, skoro až hypnotická. Na druhú stranu ale poznám aj emotívne silnejšie vojnové romantické drámy. 70/100 ()
Galerie (38)
Zajímavosti (43)
- Jeden z piatich postáv spieva časť piesne "La Chanson de Craonne", slávnej francúzskej vojenskej piesne protestujúcej proti hrôzam vojny, keď sa nachádza v zemi nikoho. Problémom je, že útok na Craonne počas Nivelle Offensive, ktorý viedol k tejto piesni, sa udial v apríli 1917, čo je po udalostiach v filme. Slová a melódia teda logicky vznikli až neskôr. (Pat.Ko)
- Mathilde a Manech boli v tomto filme obaja 17-roční, kým bol Manech poslaný na vojnu. Audrey Tautou mala 26 rokov a Gaspard Ulliel 18, keď začali natáčať film v auguste 2003. (Pat.Ko)
- Jean-Pierre Jeunet a Audrey Tautou se už potkali při hyperúspěšné Amélii z Montmartru (2001). Po dvou týdnech promítání měli ve Francii Příliš dlouhé zásnuby o pětinu lepší výsledky než Amélie. (imro)
Reklama